Справа № 2340/4999/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

15 лютого 2019 року Справа № 2340/4999/18

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Пруднікової В.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження заяву позивача про зміну та уточнення позовних вимог від 08.02.2019 у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання протиправним та скасування розпорядження про оголошення догани,

встановив:

20 грудня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 (20901, Черкаська область, м. Чигирин, вул. Петра Дорошенка, 99, ІПН НОМЕР_1) до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області (20901, Черкаська область, м. Чигирин, вул. Богдана Хмельницького, 36, ), в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 15.11.2018 №61-к Про оголошення догани ОСОБА_1Г..

08.02.2019 позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити Чигиринській районній державній адміністрації Черкаської області ліквідовувати, реорганізовувати (шляхом обєднання, приєднання, перетворення чи в будь-який інший спосіб), оптимізовувати відділ освіти Чигиринської районної державної адміністтрації та ліквідовувати посаду начальника відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації, а також заборонити проводити будь-які реєстраційні дії з цього приводу до винесення рішення у даній справі.

В обґрунтування заяви зазначила, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити взагалі виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних її прав або інтересів, за захистом яких вона звернулася і у разі прийняття рішення суду про поновлення її на роботі, є загроза не виконання рішення суду через ліквідацію посади начальника відділу освіти Чигиринської РДА через обєднання відділу освіти з іншим відділом РДА. Зокрема зазначила, що в Чигиринській районній державній адміністрації Черкаської області склалась негативна практика не виконання рішень судів про поновлення звільнених працівників на роботі. З цією метою виносяться головою районної державної адміністрації ОСОБА_3 розпорядження про обєднання декількох відділів, управлінь райдержадміністрації в один відділ чи одне управління, затверджується нова структура і штатні розписи і у звязку з цим відсутня можливість поновити звільнену особу на ту посаду, на якій вона працювала і взагалі поновити особу на роботі, що підтверджується не виконанням постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі № 823/1674/16.

Позивач в судовому засіданні підтримала свою заяву та просила її задовольнити, представник відповідача проти задоволення заяви позивача заперечувала та просила відмовити у її задоволенні.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд зазначає таке.

За приписами ч. 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За правилами ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову, а також надавши оцінку підставам з яких заявник просить забезпечити позов вищевказаним шляхом, судом не враховуються такі обґрунтування, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, і що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, а також що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи принцип співмірності та співвідношення прав, які просить захистити позивач, суд не вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів того, що до моменту ухвалення рішення в справі невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 15.02.2019.

Суддя В.П. Тимошенко