Справа № 2340/4618/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року справа № 2340/4618/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування листа щодо відмови у наданні дозволу та зобов'язання прийняти рішення про надання дозволу, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати лист від 22.10.2018 №4038/0/95-18 щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Лозуватської сільської ради Шполянського району Черкаської області за межами населеного пункту;

- зобов'язати прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Лозуватської сільської ради Шполянського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 25.09.2018 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Лозуватської сільської ради Шполянського району Черкаської області за межами населеного пункту. Проте відповідач листом №4038/0/95-18 від 22.10.2018 відмовив позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих підстав, що відповідно до матеріалів роздержавлення КСП ім. «Першого травня» с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області вказана земельна ділянка відноситься до земель колективної власності.

Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права з тих підстав, що позивачем при поданні заяви від 25.09.2018 дотримано всі норми Земельного кодексу України, а вказана в листі відповідача №4038/0/95-18 від 22.10.2018 підстава відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не передбачена статтею 119 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 05.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі; справу призначено до розгляду без виклику сторін.

Відповідач проти позову заперечив. 27.12.2018 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до матеріалів роздержавлення КСП ім. «Першого травня» с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області земельна ділянка площею 2,0 га в адміністративних межах Лозуватської сільської ради Шполянського району, яку позивач має намір отримати у власність, відноситься до земель колективної власності. Згідно статті 122 Земельного кодексу України Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання надати дозвіл зазначив, що зобов'язання відповідача вчинити конкретні дії є порушенням дискреційних повноважень, які надані органу виконавчої влади.

З вказаних підстав просив у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд встановив наступне.

Згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим головою Лозуватської сільської ради народних депутатів 25.12.1995, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №12, колективному сільськогосподарському підприємству ім. 1-ше Травня, с. Лозуватка, Шполянського району Черкаської області передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 2383,5 гектарів землі в межах згідно з планом.

Додатком №1 до Державного акта НОМЕР_2 визначений список осіб, які мають право на середню земельну частку/пай/ КСГП ім. 1-го травня с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області. (всього 879 осіб).

Згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (згідно форми 6-ЗЕМ) станом на 31.12.2015 земельна ділянка площею 24,9 га при роздержавленні земель КСП ім. «Першого травня» передано у колективну власність та видано державний акт на право колективної власності. Після припинення діяльності КСП ім. «Першого травня» та введенням в дію Земельного кодексу України 2002 року, яким колективної власності на землю не передбачено, земельна ділянка обліковується як землі запасу. На даний час правовий статус земельної ділянки в повній мірі не визначено. На земельну ділянку в червні 2018 року надавались довідки громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Позивач ОСОБА_1 25.09.2018 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням від 27.09.2018 (вх. №О-7230/0/94-18) про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства у власність в адміністративних межах Лозуватської сільської ради Шполянського району Черкаської області. До заяви було додано графічні матеріали із зображенням місця розташування запитуваної земельної ділянки.

Відповідач листом №4038/0/95-18 від 22.10.2018 відмовив позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з посиланням та ті обставини, що земельна ділянка, яку позивач має намір отримати у власність, відноситься до земель колективної власності відповідно до матеріалів роздержавлення КСП ім. «Першого травня» с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області.

Згідно з графічними матеріалами із зображенням місця розташування земельної ділянки, наданих позивачем до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, планом розміщення земельної ділянки до довідки з державної статистичної звітності форми 6-зем та плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність, земельна ділянка, яку позивач має намір отримати у власність, знаходиться в межах земель колективної власності КСП ім. «Першого травня» с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Земельним кодексом України.

Стаття 81 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок набуття права власності на земельні ділянки із земель державної та комунальної власності визначений статтями 116, 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною першою статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб віднесені до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 визначено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно підпункту 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр в межах наданих йому повноважень розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи. Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7).

Згідно з вказаними приписами відповідач у справі Головне управління Держгеокадастру наділений повноваженнями щодо безоплатної передачі у власність громадянам України земельних ділянок, які є державною власністю.

Порядок надання земельних ділянок у власність громадянам визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Так, згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що підставою відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки є її перебування у колективній власності КСП ім. «Першого травня» с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області.

Надаючи оцінку рішенню відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною п'ятою статті 116 Земельного кодексу передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

На час передачі спірної земельної ділянки у колективну власність КСП ім. «Першого травня», діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990 №561-Х11, стаття 5 якого передбачала право колективної власності на землю.

Згідно статті 5 вказаного Земельного кодексу України земля може належати громадянам на праві колективної власності; суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств; у колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств; площа земель, що передаються у колективну власність, становить різницю між загальною площею земель, що знаходяться у віданні відповідної Ради, і площею земель, які залишаються у державній власності (землі запасу, лісовий фонд, водний фонд, резервний фонд тощо) і у власності громадян; кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу; землі загального користування (внутрігосподарські шляхи, полезахисні лісосмуги та інші грунтозахисні насадження, гідротехнічні споруди тощо) колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів та акціонерних товариств, що ліквідуються або збанкрутіли, передаються у відання відповідних місцевих Рад народних депутатів.

Згідно статті 23 вказаного Земельного кодексу України державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 було встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) (пункт 1); право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (пункт 2); видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією пункт 5); у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку (пункт 6).

Підстави припинення права колективної та приватної власності на землю передбачені статтею 28 Земельного кодексу України від 18.12.1990 №561-Х11, серед яких ліквідація колективного сільськогосподарського підприємства не передбачена.

Натомість Перехідними положеннями Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-111 передбачено, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу; при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які були передані в оренду із земель державної чи комунальної власності або які на час набрання чинності Земельним кодексом України належали цим підприємствам на праві колективної власності чи перебували у постійному користуванні, за винятком земель, що не підлягають приватизації або залишаються у державній чи комунальній власності відповідно до цього Кодексу (пункт 8); громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю (пункт 16); сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю пункт 17).

Враховуючи вказані приписи, суд зазначає, що право на землю, передану у колективну власність КСП ім. «Першого травня», належить громадянам-власникам земельних часток (паїв), включеним до списку, який є додатком № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2. При цьому термін реалізації наданого права шляхом виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок з видачею державних актів на право власності на землю законодавчо не встановлений.

Слід також зазначити, що згідно статті 5 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-111 земельне законодавство базується на таких принципах: б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, відповідно до частини п'ятої частини 116 Земельного кодексу України спірна земельна ділянка не підлягає передачі у власність, оскільки на час розгляду справи входить до земель колективної власності громадян-власників земельних часток (паїв).

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекта землеустрою щодо відведення у власність позивача спірної земельної ділянки, адже наявна невідповідність місця її розташування вимогам частини п'ятої частини 116 Земельного кодексу України.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на законних підставах, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір, витрати на правничу допомогу) відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18000, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко