Справа № 2340/2954/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/2954/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 (м. Черкаси, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації про протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, в якому просив суд:

1) визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови йому у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни;

2) зобов'язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради встановити позивачу статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач був залучений до робіт, які безпосередньо пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням та довідкою. Однак, при зверненні в установленому законом порядку за наданням статусу інваліда війни та отриманням відповідного посвідчення, відповідачем було безпідставно та протиправно відмовлено йому у наданні статусу.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що оскільки позивачем під час звернення із заявою про встановлення статусу інваліда війни не додано доказів залучення його до складу формувань Цивільної оборони - підстави для встановлення відповідного статусу відсутні.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 позовні вимоги - задоволено:

- визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни;

- зобов'язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради встановити ОСОБА_2 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт вказує на те, що у матеріалах справи відсутні належні докази залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що є обов'язковою передумовою для встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. Документами, які надані позивачем, підтверджується лише його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та встановлення у зв'язку з цим групи інвалідності, залучення до формувань цивільної оборони вони не підтверджують.

Позивач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 21.08.2003 та вкладки до нього НОМЕР_2 позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 10).

Згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ №339907 від 13.08.2013 позивачу встановлена IІ група інвалідності у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (а.с. 11).

07.06.2018 позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про встановлення статусу інваліда війни, як особі, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони та видачу посвідчення інваліда війни.

26.06.2018 листом №4775/28-5/01-10 позивачу відмовлено у наданні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення у зв'язку з відсутністю документів щодо залучення до формувань Цивільної оборони (а.с. 8).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач приймав участь у виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони, та отримав інвалідність, яка пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що є обов'язковою передумовою для встановлення позивачу статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, тому відмова відповідача у видачі позивачу посвідчення інваліда війни - є протиправною, а позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

В силу вимог частини другої ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 (далі - Закон №3551-ХІІ) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 3551-ХІІ до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

За пунктом 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-ХІІ до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України № 796-XII від 28.02.1991 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року № 1111, та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 06 червня 1975 року № 90, передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.

Враховуючи викладене, формування Цивільного оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Таким чином, умовами для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених пунктом 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-ХІІ, є: 1) настання інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2) участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони, що підтверджується відповідними доказами.

Як свідчать матеріали справи, згідно копії довідки акціонерного товариства «Кременчуцький річковий порт» від 20.05.1999 №370 та №371, ОСОБА_2 працював у зонах небезпеки ЧАЕС на посаді начальника корпусно-зварювального ділянки Чорнобильської ремонтно-експлуатаційної бази та знаходився на роботі в зоні аварії на ЧАЕС в м. Чорнобилі з 28.04.1986 по 30.04.1986, з 01.05.1986 по 02.05.1986 (а.с. 12, 14).

Разом з тим, вказані документи підтверджують лише участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та встановлення йому у зв'язку з цим інвалідності, що в свою чергу є підставою для надання пільг та компенсацій відповідно до Закону № 796-ХІІ.

Позивачем не надано належних та відповідних доказів залучення чи включення його до формувань Цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При цьому, для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених п. 9 частини другої ст. 7 Закону № 3551-ХІІ окрім як факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Закон №3552-ХІІ містить також умову, щоб така особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Це пояснюється тим, що окрім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженням керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Верховний Суд у постановах від 07.06.2018 (справа № 377/797/17), від 11.10.2018 (справа №674/1239/17) та від 30.11.2018 (справа №756/3226/16-а) висловив правову позицію стосовно того, що при вирішенні подібних спорів обставина щодо безпосередньої участі особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони є істотною, позаяк в протилежному випадку статус інваліда війни на підставі п. 9 частини другої ст. 7 Закону № 3551-ХІІ поширюватиметься на всіх, хто належить до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її наслідків, і відповідно мають статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно пп. 1 частини першої ст. 9 Закону № 796-ХІІ.

Колегія суддів звертає увагу, що документи, які б підтверджували безпосередню участь позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони матеріали справи не містять.

Інших доказів, які засвідчують залучення ОСОБА_2 до складу формувань Цивільної оборони, останнім самостійно подано до суду не було, а суд позбавлений можливості згідно частини четвертої статті 77 КАС України витребувати такі докази у позивача.

Отже, за відсутності доказів, які б свідчили про залучення позивача до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС немає достатніх підстав для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених пунктом 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації про протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 14.02.2019.

Головуючий суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна