Справа № 460/335/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 лютого 2019 року

м. Рівне

№460/335/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД", звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Так, відповідачем за вказаним позовом позивач зазначив Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області.

Однак, як слідує з даних витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.02.2019 за №, сформованого на запит суду, правильним найменуванням відповідача є "Головне управління ДФС у Рівненській області".

Тобто, у позовній заяві позивачем зазначено неправильне найменування відповідача

При цьому, суд наголошує, що за приписами ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Також, згідно з п.5 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 4 статті 161 КАС України встановлено, що позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що звернувся зі скаргою на податкове повідомлення-рішення відповідача від 27.11.2018 №. Проте, рішенням Державної фіскальної служби від 01.02.2019 №5293/6/99-99-11-06-01-25 вказане податкове повідомлення-рішення було залишене без змін, а скарга позивача без задоволення.

Разом з тим, всупереч вимогам ч.4 ст.161 КАС України, докази на підтвердження вказаних обставин позивачем до позовної заяви не додані.

Окрім того, за правилами ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.5 ст.161 КАС України встановлено, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема, про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Так, у позовній заяві міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судом рішення у вказаній справі у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем позивача.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України “Про судовий збір” від 08.07.2011 №3674-VI (далі – Закон №3674).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №3674, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною 1 статті 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведених норм слідує, що при вирішенні питання про відстрочення сплати стороною судового збору, суд має враховувати її майновий стан, визначення якого є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.

При цьому, клопотання про відстрочення сплати судового збору може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує клопотання про відстрочення сплати судового збору, останнім не було додано до позову жодних доказів.

Одночасно, суд зазначає, що відповідно до статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Тому, задоволення заяви позивача про відстрочення сплати судового збору з неналежних підстав або з підстав, що не підтвердженні доказами, поставить позивача у привілейоване становище перед іншими учасниками судового процесу, що, на переконання суду, з урахуванням приписів статті 129 Конституції України, є неприпустимим.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Із змісту позовних вимог слідує, що предметом даного позову є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.11.2018 №, яким у зв'язку з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, встановлених ст.201 Податкового кодексу України, до позивача застосовано штраф в загальній сумі 389057,17грн.

Тобто, в позовній заяві позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру на суму 389057,17грн.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року установлено в розмірі 1921грн.

Частиною 2 статті 4 Закону №3674 встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.

Так, за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, встановлена ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання вказано позову позивачу належало сплатити судовий збір в сумі 5835,86грн. (389057,17грн х 1,5% = 5835,86грн.).

За наведених обставин слід запропонувати позивачу протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали усунути вказані вище недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- нової позовної заяви із зазначенням правильного найменування відповідача відповідно до кількості учасників;

- доказів на підтвердження того, що позивачем була подана скарга на податкове повідомлення-рішення відповідача від 27.11.2018 № та Державною фіскальною службою України прийняте рішення від 01.02.2019 №5293/6/99-99-11-06-01-25 за наслідками розгляду вказаної скарги;

- документа про сплату судового збору в сумі 5835,86грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтею 169 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВНІЧ-ЦЕНТР ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Комшелюк Т.О.