Справа № 490/15784/14-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2019 року

м. Київ

справа №490/15784/14-а

адміністративне провадження №К/9901/33714/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Анцупова Т.О., Кравчук В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017р. (суддя - Димерлій О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.12.2015р. позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, який пропущений з поважних причин.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з пенсійних питань при УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва №174 від 03.04.2013р.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.04.2013р. в розмірі, визначеному станом на 01.03.2013р.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва виплатити ОСОБА_1 42060 грн. 00 коп. недоплаченої пенсії за період з 01.04.2013р. по грудень 2014 року включно.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2016р. відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України щодо необхідності надання документа про сплату судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2016р. апеляційну скаргу повернуто апелянту у зв'язку з невиконанням ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У березні 2017р. відповідач повторно звернувся до Одеського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.12.2015р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017р. клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження залишено без задоволення; апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту 30-тиденний строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Відповідач не погодився з ухвалою апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, звернувся з касаційною скрагою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017р., а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що первинне звернення з апеляційною скаргою відбулось у встановлені КАС України строки, водночас апеляційна скарга була повернута у зв'язку з відсутністю в Управління об'єктивної можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги. Вказані обставини не були враховані судом апеляційної інстанції, внаслідок чого апеляційна скарга була повернута заявнику з підстав не усунення її недоліків.

Вважає, що пропуск строку на апеляційне оскарження сталось не з вини Управління, а викликано незалежними від нього обставинами. З 01.01.2017р. Пенсійний фонд та його органи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, у зв'язку з чим у відповідача з'явилась можливість повторного звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, (в редакції до 15.12.2017р.) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на момент першого звернення відповідача із апеляційною скаргою (25.12.2015 р.) Управління не було особою, яка звільнена від сплати судового збору, а відсутність коштів у державного органу не є достатньою та беззаперечною підставою для звільнення його від виконання обов'язку щодо сплати судового збору.

Суд дійшов висновку, що відсутність бюджетного фінансування не є поважною причиною, що породжує право у будь-який необмежений час, після спливу строку на апеляційне оскарження, поновлювати строк на апеляційне оскарження судового рішення.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки суду апеляційної інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що апеляційну скаргу подано відповідачем з пропуском передбаченого законом строку апеляційного оскарження, вимоги ухвали апеляційного суду щодо залишення апеляційної скарги без руху не виконано, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Крім того, доводи касаційної скарги свідчать про фактичну незгоду скаржника з поверненням раніше поданої апеляційної скарги і не може свідчити про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження при її повторній подачі.

В свою чергу, передбачена законом можливість повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, передбачає, в тому числі, і дотримання процесуальних строків.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук