Справа № 280/5252/18
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

06 лютого 2019 року Справа № 280/5252/18 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представників позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Коциняна М.О.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження питання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_3

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області

про скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 28.11.2018 ВП № 57791284; визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 28.11.2018 ВП № 57791261.

У судовому засіданні 06.02.2019 представником позивача подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області від 26.11.2018 ВП № 56241970 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 97 772,33 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області від 26.11.2018 ВП № 56241970 про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій у сумі 1 370,88 грн.

Протокольною ухвалою суду від 06.02.2019 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_3.

У судовому засіданні 06.02.2019 судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що даний спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача заперечив проти закриття провадження у справі, вважає, що справа має бути розглянута Запорізьким окружним адміністративним судом.

Представник відповідача залишив вирішення питання про закриття провадження у справі на розсуд суду.

У судовому засіданні 06.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання про закриття провадження у справі, виходить з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року в справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта.

Так, з позовної заяви встановлено, що позивачем оскаржуються постанови державного виконавця про стягнення з позивача виконавчого збору та про стягнення з позивача витрат на проведення виконавчих дій. При цьому, оскаржувані рішення винесені державним виконавцем у виконавчому провадженні № 56241970, відкритому на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, виданого 29.01.2018 в рамках розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.1 ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач як боржник у виконавчому проваджені з примусового виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, має право на звернення до Шевченківського районного м. Запоріжжя в порядку цивільного судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання виконавчого листа №336/4319/17, а відтак даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Доводи позивача стосовно звернення до суду згідно ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", суд дослідивши відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до пункту 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення аліментів з підстав, передбачених пунктами 7, 9 статті 39 Закону, суми штрафів не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобовязаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Частиною 2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби які супроводжують процес виконання наступних рішень:

- рішень інших органів (посадових осіб);

- постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору;

- постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Тобто, виходячи із системного аналізу норм КАС України, Закону України "Про виконавче провадження" в порядку адміністративного судочинства підлягають вирішенню питання пов'язані з примусовим ВИКОНАННЯМ постанов про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, як окремих виконавчих документів.

В свою чергу, питання правомірності прийняття самих постанов про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій повинно вирішуватися за загальними правилами встановленими частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", а саме судом який видав виконавчий документ.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, в свою чергу розгляд справи повинен відбуватися за правилами ЦПК України загальним місцевим судом.

Керуючись ст. ст.238, 241-243, 250, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №280/5252/18 за позовною заявою ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізької області (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5) про скасування постанов, - закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення з відповідною заявою до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, а також те, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвалу у повному обсязі складено та підписано 08.02.2019.

Суддя Л.Я. Максименко