Справа № 807/564/17
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2019 року м. Ужгород№ 807/564/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

учасники справи в судове засідання не з'явилися;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Офісу великих платників податків ДФС, Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач 1), Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, разом з тим надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що 30.03.2017 року відповідачем 2 було проведено перевірку дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій на оптовому складі позивача, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Хуторівка, 4-Б, за результатом якої було складено Акт від 30.03.2017 р. №28-06-48-РРО/32076238 та винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" за № від 10.04.2017 року. Позивач згідно поданої позовної заяви наголошував, що висновок про те, що товариством не було оприбутковано готівку в сумі 3000,00 грн. є помилковим. Так, в книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) №р14 на сторінці 60 в обліку руху готівки за 01.02.2017 р. вказаний денний Z-звіт №0697, який вклеєний до даної книги. Згідно фіскальної пам'яті реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) оприбутковано суму готівки за 01.02.2017 року у розмірі 154045,00 грн., які враховуються для розрахунку податкових зобов'язань, а запис в КОРО за вказану дату був проведений помилково, проте вказана помилка не впливає на розмір податкових зобов'язань, оскільки такі розраховуються за даними Z-звітів. Також, 01.02.2017 року торгова виручка позивача з каси на ринку "Шувар" за 01.02.2017 р. у розмірі 154045,00 грн. була інкасована, що підтверджується копією супровідної відомості, а також розмір вказаної суми відображено в бухгалтерському обліку. Враховуючи вищевикладене позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

06.06.2017 р. відповідач 1 надіслав до суду заперечення на позовну заяву (а.с. 38-40), згідно якого просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на те, що в ході проведеної перевірки було встановлено, що позивач не здійснив облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, а саме: 01.02.2017 р. сума готівкової виручки згідно Z-звіту №0697 становила 154045,00 грн., проте в КОРО сума виторгу за 01.02.2017 р. зазначена у сумі 151045,00 грн., отже позивач не оприбуткував готівку в сумі 3000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, відповідач 1 просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується відстеженнями поштових відправлень та рекомендованим повідомленням про вручення повістки.

06.06.2017 р. відповідач 2 надав клопотання про виключення його з числа відповідачів, мотивуючи тим, що він є структурним підрозділом відповідача 1.

В судовому засіданні 07.11.2017 року, ухвалою суду внесеною до журналу судового засідання, було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача 2 про виключення його з числа відповідачів.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується відстеженнями поштових відправлень.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2017 року відповідачем 1 було проведено перевірку дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій на оптовому складі позивача, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Хуторівка, 4-Б.

За результатом проведеної перевірки було складено Акт від 30.03.2017 р. №28-06-48-РРО/32076238, згідно якого відображено, що в ході перевірки встановлено, що 01.02.2017 року сума готівкової виручки згідно Z-звіту №0697 від 01.02.2017 року становила 154045,00 грн., а на сторінках 60-61 КОРО №р14, сума виторгу за 01.02.2017 р. становила 151045,00 грн. (а.с. 9-12).

Таким чином, згідно висновку Акту перевірки від 30.03.2017 р. №28-06-48-РРО/32076238 позивачем було порушено вимоги п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року, а саме: не оприбуткувало готівку у сумі 3000,00 грн.

На підставі Акту перевірки від 30.03.2017 р. №28-06-48-РРО/32076238, згідно ст. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" було винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" за № від 10.04.2017 року про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 15000,00 грн. (а.с. 13).

Зокрема, в Акті перевірки від 30.03.2017 р. №28-06-48-РРО/32076238 зазначено, що позивач не здійснив облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО, а саме: 01.02.2017 р. сума готівкової виручки згідно Z-звіту №0697 становила 154 045,00 грн., однак в КОРО на сторінках 60-61 сума виторгу за 01.02.2017 р. зазначена у розмірі 151 045,00 грн., таким чином було не оприбутковано готівку в сумі 3000,00 грн.

Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), розроблено відповідно до статті 33 Закону України "Про Національний банк України" (679-14), визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Згідно з п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку.

Розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( 265/95-ВР ), і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно п. 4.1, п. 4.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.2004 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній. Якщо з вини керівників не були створені належні умови для забезпечення схоронності коштів під час їх зберігання і транспортування, то вони несуть за це відповідальність у встановленому законодавством України порядку.

Зберігання в касі готівки та інших цінностей, що не належать цьому підприємству, забороняється.

Усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі. Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів). Відокремлені підрозділи підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов'язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами і відомостями, ведуть касову книгу. Відокремлені підрозділи підприємств, страхові агенти, брокери, розповсюджувачі лотерей, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням РРО або РК та веденням КОРО, але не проводять операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, а також підприємці касової книги не ведуть.

Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 2 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами, позивач в КОРО №р14 за 01.02.2017 р. зазначив суму виторгу 151045,00 грн., яка на 3000 грн. є меншою ніж зазначено згідно Z-звіту №0697 від 01.02.2017 р. (а.с. 15-17).

Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи по суті, готівка в сумі 154045,00 грн., яка відображена в Z-звіті №0697 від 01.02.2017 р., була прийнята в повному розмірі інкасатором ПАТ «Укрсоцбанк» з каси позивача 01.02.2017 р., що підтверджується копією супровідної відомості до сумки з готівкою за №210082, опломбованої пломбіром №189 (а.с. 22).

Також, сума готівки в розмірі 154045,00 грн., зазначена в Z-звіті №0697 від 01.02.2017 р., була відображена позивачем в бухгалтерському обліку, а саме: в касовій книзі із застосуванням програмного забезпечення « 1С Бухгалтерія» за 01.02.2017 р. на підставі звіту №45 (а.с. 23).

За наслідками проведення готівкових розрахунків за 01.02.2017 р. позивачем було визначено податкові зобов'язання зі сплати податку на додану вартість шляхом видання податкової накладної від 01.02.2017 р. №340 на суму 154045,00 грн., зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, що підтверджується квитанцією від 07.03.2017 р. (а.с. 95-96).

Наведене свідчить, що позивач вчинив відповідні дії по оприбуткуванню готівки у касі, однак допустив описку при вчиненні відповідного запису у книзі обліку розрахункових операцій.

Таким чином, на думку суду, у межах спірних правовідносин не було правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за не оприбуткування готівки, оскільки допущені описки при внесені записів в КОРО не вплинули на фактичне оприбуткування отриманих сум та внесення їх до установи банку.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний суд в постанові №826/11045/16 від 06.02.2018 р. зазначив, що встановлена під час перевірки податковим органом розбіжність між відомостями книги обліку розрахункових операцій та Z-звіту не доводить факт неоприбуткування готівки у касі підприємства.

Враховуючи вищевикладене, позивачем було здійснено оприбуткування готівки на підставах та у порядку, передбаченому чинним законодавством України. При цьому, розбіжність між сумами готівки, вказаними у КОРО та даними Z-звіту №0697 від 01.02.2017 р., допущена через технічну помилку, не впливає на факт оприбуткування позивачем готівки.

Таким чином, суд приходить висновку, щодо відсутності факту не оприбуткування позивачем готівки в сумі 154045,00 грн., що доводить відсутність складу правопорушення, за яке оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням форми "С" за № від 10.04.2017 року було застосування до позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15000,00 грн.

Згідно п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачі як суб'єкти владних повноважень не надали суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення форми "С" за № від 10.04.2017 року.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з відповідача 1 слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 1600,00 грн., сплачені згідно Платіжного доручення №39481 від 20.04.2017 р. (а.с. 3).

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (м. Свалява, вул. Робітнича, 2 а, ) до Офісу великих платників податків ДФС (м. Київ, вул. Дехтярівська, 11 Г, ), Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС (м. Львів, вул. Стрийська, 35) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати видане Офісом великих платників податків ДФС податкове повідомлення-рішення форми "С" за № від 10.04.2017 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" у розмірі 15000,00 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (м. Київ, вул. Дехтярівська, 11 Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (м. Свалява, вул. Робітнича, 2 а, ) судові витрати в сумі 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень) грн.

4. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано суддею 18.02.2019 року.