Справа № 815/5986/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5986/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

ОСОБА_4 (представник за довіреністю)

ОСОБА_5 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовною заявою Одеського національного морського університету до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування вимоги № Ю- від 12.12.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 412493,58 грн. та рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахованої штрафної санкції по єдиному внеску в розмірі 206246,79 грн.,

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 07 лютого 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2016р. до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Одеського національного морського університету до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування вимоги № Ю- від 02.08.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в частині 385970,78 грн. донарахованого єдиного внеску та рішення № НОМЕР_2 від 02.08.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахованої штрафної санкції по єдиному внеску в розмірі 192985,39 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 р. відкрито провадження у справі (суддя Стеценко О.О.).

Ухвалою суду від 19.04.2017 р. за клопотанням представника позивача призначено по справі судово-економічну експертизу, доручено її проведення судовому експерту ОСОБА_6 (м. Одеса, вул. Геранієва, буд.10); зупинено провадження у справі до одержання Одеським окружним адміністративним судом результатів експертизи.

05.10.2018р. (вх. № 29605/18) до суду надійшов Висновок експерта № 187 від 21.06.2018р. судово-економічної експертизи та матеріали справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2018р. справу №815/5986/16 передано судді Самойлюк Г.П.

Ухвалою від 09.10.2018р. прийнято справу до провадження; поновлено провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Самойлюк Г.П. за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено підготовче засідання по справі на 05.11.2018 р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 05.11.2018 р., яка занесена до протоколу засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 19.11.2018 р. 14 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 19.11.2018 р., яка занесена до протоколу засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 04.12.2018 р. 09 год. 30 хв.

У підготовче засідання 04.12.2018 р. зявилиcя представники позивача та відповідача.

Від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх. № 35051/18 від 19.11.2018р.), в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, а саме:

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 12.12.2016р., якою нарахована недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальне обовязкове державне соціальне страхування в сумі 412 493,58 грн.;

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску № НОМЕР_1 від 12.12.2016р., яким нараховані штрафні санкції з єдиного внеску на загальне обовязкове державне соціальне страхування в сумі 209 246,79 грн. Зазначену заяву прийнято судом до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про безпідставність прийняття оскаржуваних рішення та вимоги, оскільки єдиною законною підставою для винесення відповідачем нової вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій є наявність відповідного розпорядження з боку контролюючого органу вищого рівня, однак рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.09.2016р. №2054/10/15-32-10-01-06 не містить такого розпорядження. Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 12.12.2016р. винесена податковим органом безпідставно, з порушенням приписів Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015р., зокрема сформована не за формою згідно з додатком 6 до вказаної Інструкції (не містить відомосей щодо того, на яку саме дату виникла заборгованість платника єдиного внеску, зазначення дати та номера акта перевірки, на підставі якого винесена вимога про сплату боргу (недоїмки), зазначення дати та номера рішення відповідного фіскального органу, на підставі якого винесена оскаржувана вимога), не на підставі акту перевірки та розпорядження з боку ГУ ДФС в Одеській області. Згідно Висновку експерта № 187 судово-економічної експертизи, проведеної ОСОБА_6 не підтверджуються документально висновки відповідача щодо порушення ОНМУ пп.1 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та заниження єдиного внеску на загальну суму 640307,28 грн.

Відповідач в обґрунтування правової позиції зазначив про правомірність та обґрунтованість оскаржуваних вимоги № Ю- від 12.12.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 412493,58 грн. та рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахованої штрафної санкції по єдиному внеску в розмірі 206246,79 грн., у звязку з порушенням позивачем вимог пп.1 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», посилаючись на обставини, наведені в акті перевірки.

У звязку з тим, що рішенням про результати розгляду первинної скарги від 16.09.2016р. №2054/10/15-32-10-01-06 скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.08.2016р. № Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій № від 02.08.2016р. частково скасовано, у відповідача виник обовязок щодо прийняття нової вимоги, оскільки за приписами п.6 ст. 25 Закону №2464-VI вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження.

Ухвалою суду від 04.12.2018р. продовжено строк підготовчого провадження по справі № 815/5986/16 на тридцять днів; призначено засідання по справі на 08.01.2019 р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 08.01.2019 р. підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.01.2019 р. о 14 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 17.01.2019 р., яка занесена до протоколу засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 05.02.2019р.

Ухвалою суду від 05.02.2019р., яка занесена до протоколу засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 07.02.2019 р. 09 год. 00 хв.

Представники позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечували, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.77.1, 77.4 ст.77 ПК України, плану-графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на травень 2016 року та відповідно до наказу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №524 від 21.04.2016р. проведено документальну планову виїзну перевірку Одеського національного морського університету () (далі - ОНМУ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 31.12.2015р., військового збору за період з 03.08.2014р. по 31.12.2015р., збору за першу реєстрацію транспортного засобу за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. та державного мита за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р., відповідно до затвердженого плану перевірки.

За наслідками перевірки складено акт №3799/15-53-13-01/01127777 від 11.07.2016 р. (т.1, а.с. 26-49), відповідно до висновків якого встановлено, зокрема, порушення:

пп.176.2 ст. 176, п. 119.2 ст.119 ПК України, наказу ДПА України №1020 від 24.12.2010р. «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», - розрахунки ф.1-ДФ не вказано доходи, виплачені на користь фізичних осіб-підприємців за ознакою доходу « 157»;

пп.14.1.47, пп. 14.1.54 п.14.1 ст. 14, пп.162.1.1, пп.162.1.3 п. 162.1 ст. 162, п.163.1.1, пп.163.1.2, п.163.1, пп.163.2.1, пп. 163.2.2 п.163.2 ст. 163, пп.164.1.1, пп.164.1.2 п. 164.1, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1, п.168.3, пп.168.4.1, пп.168.4.2, пп. 168.4.3, 168.4.4, п.168.4.5, п.168.4.7 п. 168.4 ст.168, п.171.2 ст. 171 ПК України, - не утримано та не перераховано податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. на загальну суму 78603,98 грн.;

пп.14.1.54, п.14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п.127.1 ст. 127, пп. 162.1.3 п.162.1 ст. 162, п. 163, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст. 168, п.171.2 ст. 171, п. 176.2 ст.176 ПК України, не сплачено (не перераховано) податковим агентом податок на доходи фізичних осіб до бюджету за період, що перевірявся, на суму 11462,3 грн.;

пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення», п.162.1 ст. 162, п.163.1 ст. 163, п. 164.5 ст. 164, пп.167.5.3 п.167.5 ст. 167, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п.176.2 ст. 176 ПК України, - занижено зобовязання з військового збору у загальній сумі 6361,05 грн., в т.ч. 2014 рік на 33 77,31 грн. та за 2015р. 2983,7 грн.;

пп.1 ч.2 ст. 6 , п.1 ч.1 ст.7, ч.2 ст. 9 Закону України від 07 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» виявлено:

занижено суми нарахованого єдиного внеску у розмірі 36,3 % особам, які працюють на умовах трудового договору за період 2013 2015 років на загальну суму 518125,13 грн., який нараховано на винагороди у вигляді компенсації за рахунок підприємства використаного палива та у вигляді компенсації витрат на підвищення кваліфікації звільненим працівникам, на які не розповсюджується п.п.9 розділу ІІ Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010р. №1170, на загальну суму 190566,42 грн.;

занижено суми утриманого єдиного внеску у розмірі 3,6 % особам, які працюють на умовах трудового договору за період 2013 2015 років на загальну суму 518125,13 грн., який нараховано на винагороди у вигляді компенсації за рахунок підприємства використаного палива на загальну суму 17508,69 грн.;

пп.1 ч.2 ст. 6 , п.1.ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в резутьтаті чого:

донараховано своєчасно не нарахований єдиний внесок за період, що перевірявся, на суму 441887,21 грн., в тому числі по ставці:

36 % у сумі 186469,82 грн.

34,7 % у сумі 223071,37 грн.

33,2 % у сумі 896,85 грн.

6,1 % у сумі 14755,28 грн.

2,6 % у сумі 16660,32 грн.

2 % у сумі 33,57 грн.;

одночасно зменшено зайво нарахований єдиний внесок на суму 29393,63 грн., в тому числі по ставці 8,41 %.

21.07.2016р. ОНМУ подано до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області заперечення на висновки акта перевірки (т.1, а.с. 54-63), за результатами розгляду яких висновки акта перевірки №3799/15-53-13-01/01127777 від 11.07.2016 р. викладено у новій редакції (т.1, а.с. 64-74).

17.08.2016р. ОНМУ подано до Головного управління ДФС в Одеській області первинну скаргу на прийняті за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 02.08.2016 р., вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 02.08.2016 р. та рішення № від 02.08.2016 р. (т.1, а.с. 77-93).

Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 16.09.2016р. (вих. № 2054/10/15-32-10-0/06) частково скасовано вимогу державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №Ю- від 02.08.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 207385 грн. та рішення № від 02.08.2016 р. на суму 103692,6 грн. (т.1, а.с. 94-104).

28.09.2016р. ОНМУ до Державної фіскальної служби України направлено повторну скаргу на вимогу про сплату боргу (недоїмки) Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №Ю- від 02.08.2016 р. та рішення № від 02.08.2016 р. (т.1, а.с. 105-122), яку рішенням Державної фіскальної служби України від 28.10.2016р. залишено без задоволення (т.1, а.с. 123-125).

З урахуванням наведеного, на підставі акта перевірки №3799/15-53-13-01/01127777 від 11.07.2016 р. (з урахуванням рішення про результати розгляду первинної скарги ГУ ДФС в Одеській області від 16.09.2106р. № 2054/10/15-32-10-01-06) Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийнято:

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № НОМЕР_1 від 12.12.2016р., яким до ОНМУ за порушення пп.1 ч.2 ст. 6 , п.1 ч.1, ч.2 ст.7, ст. 8, ч.2 ст. 9 Закону України від 07 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції у розмірі 206246,79 грн. (т.3, а.с. 40);

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 12.12.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 412493,58 грн. (т.3, а.с. 41).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення документальних планових перевірок передбачений статтею 77 ПК України.

Судом встановлено, що ОНМУ проінформовано про проведення документальної планової виїзної перевірки письмовим повідомленням № 95/13-01 від 21.04.2016р., яке вручено 12.05.2106р. разом з копією наказу ДПІ у Приморському районі Головного управління ДФС в Одеській області № 524 від 21.04.2016 р. Направлення на перевірку предявлені для ознайомлення 27.04.2016р. під розписку т.в.о ректора ОНМУ ОСОБА_7 Копію наказу про продовження строку проведення перевірки № 749 від 24.06.2016р. предявлено під розписку головному бухгалтеру ОНМУ ОСОБА_8 24.06.2016р.

Перевірка проводилась з 27.05.2016р. по 04.07.2016р. Термін проведення перевірки продовжувався з 24.06.2016р. на 5 робочих днів на підставі наказу ДПІ у Приморському районі Головного управління ДФС в Одеській області № 749 від 24.06.2016р.

Закон України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно пп.1 ч.2 ст. 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

За приписами ч.2 ст. 7 Закону №2464-VI для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована.

Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Статтею 8 Закону №2464-VI врегульовано розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За приписами ч.2 ст. 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно акта перевірки, виявлено порушення пп.1 ч.2 ст. 6 , п.1 ч.1 ст.7, ч.2 ст. 9 Закону №2464-VI, що призвело до заниження єдиного внеску особам, які працюють на умовах трудового договору, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 36,3 % за період 2011-2015рр. на загальну суму 186469,82 грн., у звязку з неправомірно застосованою величиною бази нарахування єдиного внеску та наявні відхилення між фондом заробітної плати найманих працівників по КТ рахунку 66 головної книги та звіту Додатку 4;

безпідставного зайвого нарахування єдиного внеску у розмірі 8,41 %, який нараховано на суми заробітної плати працюючим інвалідам, статус яких не підтверджено виписками з акту медико-соціальної експертної комісії, чим занижено суми єдиного внеску особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), на який нараховується єдиний внесок у розмірі 36,3 %, а саме ОСОБА_9, ОСОБА_10 за період жовтень 2013-червень 2014 року на загальну суму 14758, 48 грн., в наслідок чого проведено перерахунок, донараховано єдиного внеску у розмірі 36,3 % та зменшено єдиний внесок за ставкою 8,41 %;

у додатку 4 за травень 2011 року проведено коригування сум єдиного внеску за січень 2011 року, а саме донараховано єдиний внесок за ставкою 36,3 % на суму 7906,86 грн. та зменшено єдиний внесок за ставкою 8,41 % на суму 1831,86 грн. Помилка виникла за рахунок невірно застосованої ставки до фонду оплати праці. Корегування у 2011 році проведені вірно.

Також в акті перевірки зафіксовано, що платником безпідставно проведено коригування сум єдиного внеску (збільшення) у розрізі нарахованого фонду оплати праці заробітної плати працюючим інвалідам, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 8,41 % за період 2012-2015 рр., тим самим зменшивши фонд оплати праці особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), на який нараховується єдиний внесок у розмірі 36,3 % (стор. 19 акта перевірки) (т.1, а.с. 44).

У матеріалах справи наявна копія довідки серії ЛСЕ №009180 Міністерства охорони здоровя України, в якій зазначено, що за висновком медико-соціальної експертної комісії про умови і характер праці інвалідів ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 призначена безстроково друга група інвалідності (т.1, а.с. 171).

Також в матеріалах справи міститься копія пенсійного посвідчення №101688 від 26.12.1996 р., зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_10 призначена пенсія по інвалідності третьої групи (т.1, а.с. 172).

З урахуванням наведеного, вищевказані висновки контролюючого органу не знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Також актом перевірки встановлено порушення пп.1 ч.2 ст. 6 , п.1 ч.1 ст.7, ч.2 ст. 9 Закону №2464-VI, що призвело до заниження єдиного внеску утриманого з сум заробітної плати осіб, які працюють на умовах трудового договору у розмірі 6,1 % за період 2011-2015 років на загальну суму 14 755,28 грн., у звязку з невірно застосованою максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску та наявні відхилення між фондом заробітної плати найманих працівників по Кт рахунку 66 головної книги та Звіту Додатку 4.

Вибірковою перевіркою встановлено, що

- до звіту Додаток 4 за січень 2011 року платником не включено нарахування фонду оплати праці найманим працівникам на загальну суму 25823,21 грн., з якого утримується єдиний внесок у розмірі 6,1 % (в т.ч. ОСОБА_11В.) 708,96, ОСОБА_12 -446,53 грн., ОСОБА_13 559,56 грн., ОСОБА_14-468,07 грн., ОСОБА_15 1786,73 грн., ОСОБА_16-1202,44 грн., ОСОБА_17-919,06 грн., ОСОБА_18 729,51 грн., ОСОБА_19- 2354,08 грн., ОСОБА_20 733,39 грн., ОСОБА_1 -7,83 грн., ОСОБА_21-861,14 грн., ОСОБА_22-2571,45 грн., ОСОБА_23 -1712,86 грн., ОСОБА_24-1431,32 грн., ОСОБА_25 2596,27 грн., ОСОБА_26І 876,18 грн., ОСОБА_27-2554,46 грн., ОСОБА_28 -219,95 грн., ОСОБА_29 818,48 грн.;

- фізичній особі ОСОБА_30 за рішенням суду від 10.04.2012р. у справі № 1522/13176/11, №2/1522/4075/12р. нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу у березні 2013 року за період з 30 листопада 2011 року по 10 квітня 2012 року у розмірі 22052,00 грн., загальна сума нарахованого доходу за березень 2013 року складає 30125,12 грн., з яких утримується єдиний внесок у розмірі 6,1 %, але платником до бази нарахування єдиного внеску включено 19499,00 грн., з якого утримується єдиний внесок у розмірі 6,1 %, враховано лише максимальна величина місяця, у якому проведено нарахування;

- фізичній особі ОСОБА_31 за рішенням суду від 12.10.2011р. № 2/1519/2005/11 зазначено відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 17953, 32 грн. та суму моральної шкоди, з яких утримується єдиний внесок у розмірі 6,1 %, згідно картки особового рахунку ОСОБА_31 моральна шкода взагалі не нарахована та не в повному обсязі нараховано середній заробіток за вимушений прогул. Платником занижено базу нарахування єдиного внеску на загальну суму 2002,00 грн., з якого утримується єдиний внесок у розмірі 6,1 % (стор.20 акту перевірки) (т.1, а.с. 45).

Судом наведені висновки контролюючого органу відхиляються, оскільки згідно рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_22 від 12.10.2011р. у справі №2/1519/2005/11 поновлено ОСОБА_31 на роботі, стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 17653 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. (т.6 , а.с. 132-136).

Згідно наказу №490-вк від 17.10.2011р. на підставі рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_22 від 12.10.2011р. у справі №2/1519/2005/11 ОСОБА_31 поновлено на посаді головного енергетика ОНМУ з 14.09.2010р. та зазначено, що до виплати останньому належить розмір заробітної плати за один місяць 1299,80 грн. (т.6, а.с. 128).

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, ОНМУ здійснена виплата ОСОБА_31 у розмірі 1299,90 грн. у жовтні 2011р. (т.6, а.с. 130) та у розмірі 17653,52 грн. у квітні 2012р.(т.6, а.с. 131), відтак загальна сума виплати склала 18953 грн.

З урахуванням наведеного, висновки контролюючого органу щодо заниження ОНМУ бази нарахування єдиного внеску за виплатами середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди ОСОБА_31 на загальну суму 2002 грн. не знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Згідно матеріалів справи, зокрема розрахункового листа ОСОБА_32 за березень 2013 р., останньому нараховано заробітну плату у розмірі 30125,12 грн., з яких, зокрема, єдиний соціальний внесок (держслужбовці) у розмірі 1189,45 грн.(т.6, а.с. 143), відтак твердження контролюючого органу про те, що до бази нарахування єдиного внеску включено 19499,00 грн., з якого утримується єдиний внесок у розмірі 6,1 %, враховано лише максимальна величина місяця, у якому проведено нарахування, спростовуються матеріалами справи.

Висновки контролюючого органу, про заниження ОНМУ бази нарахування єдиного внеску, а саме суми виплати по тимчасовій втраті працездатності на суму 839,20 грн., про що вказано на стор. 18 акту перевірки, жодним чином не обґрунтовані з боку відповідача. У рішенні ГУ ДФС в Одеській області від 16.09.2016р. (вих. №2054/10/15-32-10- 01-06) (стор.4) вказується, що згідно первинних документів нарахування по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_33 складає 5 650,20 грн., у Додатку 4 платником відображено лише 4 811,00 грн., однак не вказано яких первинних документів (т.1, а.с. 97).

Згідно з додатком 4 до акту перевірки У квітні 2011 року встановлено відхилення в сумі 643,58 грн., тоді як в тексті самого акту перевірки не зазначено підстав такого донарахування та взагалі не описано які виявлені факти допущеного ОНМУ порушення спричинили донарахування єдиного внеску у вказаному періоді. У рішенні від 16.09.2016 №2054/10/15-32-10-01-06 ГУ ДФС в Одеській області (т.1, а.с. 97) вказано, що донарахування у вказаному періоді виникло у звязку з невірно застосованою величиною бази нарахування єдиного внеску по ОСОБА_33, однак, у даному випадку, податковим органом не було враховано, що під час нарахування єдиного внеску ОНМУ користувався п.4 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI, яким визначено, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює п'ятнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Позивач, не погоджуючись, з висновками податкового органу, наголосив, що під час нарахування ЄСВ на доход, отриманий ОСОБА_33, ОНМУ правильно застосовано максимальну величину бази нарахування ЄСВ, яка у лютому 2012 року складала пятнадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073 х17 = 18 241 грн.), тоді як у лютому 2012 року ОСОБА_33 було нараховано заробітну плату в сумі 20 917,49 грн.

На підтвердження зазначеного надано розрахункові листки ОСОБА_33В за квітень 2011, лютий 2012 та таблиці 6 до Звітів за вказані періоди (т.1, а.с. 173-174).

За змістом п.п. 4, 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 р., в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень. Факти виявлених порушень викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В акті перевірки йдеться про наявність відхилення між фондом заробітної плати найманих працівників та кредиту рахунку 66 головної книги та звіту, що призвело до заниження єдиного внеску, утриманого з сум заробітної плати осіб, які працюють за трудовим договором у розмірі 6,1 % за період 2011-2015р.р., однак останній не містить всіх суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності платника податків, чітко, обєктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансової та іншої статистичної звітності, інші документи, які стосуються фактів виявлених порушень.

В акті перевірки зафіксовано, що платником узгоджені Договори про надання ОСОБА_14 та Угоди про партнерство, а саме СОП «Басейн Чорного моря 2007-2013» період реалізації 24 місяці, договір LOG4GREEN період здійснення 36 місяців, Партнерська угода SEATRACON період реалізації 24 місяці, Партнерська угода проекту Еразмус Мундус дія 2 термін з 15.07.2012 - 14.07.2016, Спільний проект за програмою «Темпус» період з 04.10.2011 - 31.12.2016р. Первинні документи між особами залученими до виконання робіт згідно Грантових угод надані не в повному обсязі за період 2011-2015 рр. (2011 - 2013 рр. - не надано).

Після моніторингу таблиць 6 Додатку 4 вибірковою перевіркою виявлено заниження суми нарахованого та утриманого єдиного внеску, з винагород особам, які виконують роботи за цивільно-правовими договорами, які різняться з ОСОБА_19 здавання-прийняття виконаних робіт, у розмірі 34,7% - на загальну суму 223 071,37 грн. та 2,6% на загальну суму 16 660,32 грн.

Заниження єдиного внеску, який нараховується та утримується з сум винагород особам, які виконують роботи за цивільно-правовими договорами, строк виконання яких перевищує календарний місяць, у звязку з невірно застосованою максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску та з невірним розподілом сум винагород, виплачених за результатами роботи, період, який складає більше одного місяця, а також не в повному обсязі відображаються суми винагород у Додатку 4 таблиці 6 згідно з ОСОБА_19 приймання-передачі виконаних робіт складених до Договорів про надання послуг.

Вибірковою перевіркою за період, що перевірявся, встановлено:

- платником не в повному обсязі відображено суми винагород особам, які виконують роботи за цивільно-правовими договорами у Додатку 4, на яку не нараховано єдиного внеску - 34,7% та не утримано єдиного внеску - 2,6%, що значно знижує суму єдиного внеску, так згідно Угоди про партнерство між Бенефіціаром та його ЕІСП партнером СОП «Басейн Чорного моря 2007 - 2013», період реалізації якого складає 24 місяці. До проекту залучено гр. ОСОБА_34, згідно акту виконаних робіт б/н від 07.07.2015р. оплата складає 70 029,00 грн., але згідно таблиці 6 Додатку 4 за липень 2015 по ОСОБА_34 нараховано 63 412,61 грн. та з урахуванням максимальної величини до бази нарахування єдиного внеску включено лише 20706 грн., на яку нараховано та утримано єдиного внеску 34,7% та 2,6%.

Згідно матеріалів справи, ОНМУ протягом періоду, який перевірявся, виступав замовником робіт за договорами, які укладались з фізичними особами в рамках виконання відповідних проектів, що фінансувались за рахунок грантодавців на підстав контрактів про отримання гранту за Договорами про надання ОСОБА_14 та Угоди про партнерство, а саме: СОП «Басейн Чорного моря 2007-2013» період реалізації 24 місяці, договір LOG4GREEN період здійснення 36 місяців, Партнерська угода SEATRACON період реалізації 24 місяці, Партнерська угода проекту Еразмус Мундус дія 2 терміни з 15.07.2012 - 14.07.2016, Спільний проект за програмою «Темпус» період з 04.10.2011 - 31.12.2016р. (т.1, а.с. 221-248; т.2, а.с. 1-28).

З метою виконання договорів в рамках відповідних проектів, ОНМУ було укладено індивідуальні договори підряду з фізичними особами (виконавцями робіт), якими визначався обсяг робіт, а також сума винагороди за виконану роботу. Договори підряду мають назву «індивідуальні договори підряду».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI базою нарахування єдиного внеску є сума нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України «Про авторське право та суміжні права» за створення і використання службового твору автору належить авторська винагорода, розмір та порядок виплати якої встановлюються трудовим договором (контрактом) та (або) цивільно-правовим договором між автором і роботодавцем.

Наказом Міністерства доходів і зборів України № 455 від 09.09.2013р. затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі Інструкція № 455), яка визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

Згідно пп.4.3.5 п. 4.3 Інструкції № 455 визначення видів виплат, що відносяться до основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, при нарахуванні єдиного внеску передбачено Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженою наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5.

Пунктом 2.1.3 п.2.1 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 5 від 13.01.2004 р., визначено, що гонорар штатним працівникам редакцій газет, журналів, інших засобів масової інформації, видавництв, установ мистецтва й (або) оплата їх праці, що нараховується за ставками (розцінками) авторської (постановочної) винагороди, нарахованої на даному підприємстві.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010р. затверджено Перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, згідно п. 9 розділу І якого до таких виплат відносяться: винагорода, що сплачується за авторським договором на створення та використання творів науки, літератури та мистецтва, крім гонорару штатним працівникам редакцій газет, журналів, інших засобів масової інформації, видавництв, установ мистецтва та (або) оплата їх праці, що нараховується за ставками (розцінками) авторської (постановочної) винагороди, нарахованої на відповідному підприємстві.

З урахуванням наведеного, на виплати, які ОНМУ сплачено спеціалістам та експертам за виконані наукові дослідження відповідно до індивідуальних договорів підряду, які за змістом є авторськими договорами не нараховується єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Аналогічного висновку дійшов експерт за наслідками проведеного експертного дослідження (ст. 11-16 Висновку судово-економічної експертизи № 187 від 21.06.20-18р.).

Приписами ст. 1113 ЦК України визначено, що за договором про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності одна сторона (особа, що має виключні майнові права) передає другій стороні частково або у повному складі ці права відповідно до закону та на визначених договором умовах.

За своїми ознаками договори про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності відноситься до групи договорів у сфері інтелектуальної власності (глава 75 ЦК України) та відрізняється за своєю сутністю від договорів про виконання робіт, надання послуг (глава 61, 64 ЦК України), відтак винагороди, одержані згідно з договорами про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності не є базою для нарахування єдиного внеску.

Згідно приписів ст.ст. 15, 16, 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом.

Виключне майнове право на службовий твір належить роботодавцю, якщо інше не передбачено трудовим договором (контрактом) та (або) цивільно-правовим договором між автором і роботодавцем.

Договори про передачу прав на використання творів укладаються у письмовій формі. В усній формі може укладатися договір про використання (опублікування) твору в періодичних виданнях (газетах, журналах тощо).

Договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передане право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно бути досягнено згоди).

Указом Президента України від 20.10.1998р. №1152/98 «Про державну підтримку культури і мистецтва в Україні» передбачено застосування трьох щорічних грантів мистецтва та кіномоторгафії, а також молодим письменникам і майстрам народного мистецтва для створення і реалізації творчих проектів.

Відповідно до п. 2 Порядку залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 153 від 15.02.2002 р., грантова угода - угода між донором або виконавцем та реципієнтом про передачу фінансових ресурсів (грантів) у національній чи іноземній валюті в рамках проекту (програми).

З аналізу матеріалів справи вбачається, що за міжнародними проектами ОНМУ виконувались підрядним способом роботи за участю фізичних осіб на умовах цивільно-правових договорів, що мають разове виконання робіт (завдання), а не за умовами трудових договорів. Тривалість таких робіт має разовий короткостроковий характер, сума винагороди за виконані роботи сплачується за фактом виконання завдання на підставі актів виконаних робіт за рахунок надходження коштів за грантами. За предметом виконання робіт по таким договорам визначається разове виконання роботи, а не виконання роботи на постійній основі.

Згідно матеріалів справи, ОНМУ на суми виплаченої винагороди ОСОБА_35,ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_42, ОСОБА_7, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_33, ОСОБА_53 по виконаним роботам за цивільно-правовими договорами ОНМУ нараховані виплати за участю у грантах.

Вказані цивільно-правові договори, які укладені між ОНМУ (замовник) та авторами (виконавцями) на виконання творів науки у вигляді лекцій, наукових досліджень, магістерських програм та ін., що були виконані в рамках реалізації відповідних проектів, які фінансувались за рахунок грантодавців мають ознаки авторських договорів у сфері науки, на виплати за якими не нараховується єдиний внесок з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010р.

Відтак відображені в акті перевірки висновки податкового органу про заниження бази нарахування єдиним внеском за ставкою 34,7 % за період 2013-2015рр. на загальну суму 640 791,80 грн. не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

За наслідками проведеного експертного дослідження, призначеного в рамках даної справи, встановлено, що визначений в акті перевірки невірний розподіл сум винагороди особам, виплачених за результатами роботи за цивільно-правовими договорами по грантам програм СОП «Басейн Чорного моря 2007-2013» період реалізації 24 місяці, договір LOG4GREEN період здійснення 36 місяців, Партнерська угода SEATRACON період реалізації 24 місяці, Партнерська угода проекту Еразмус Мундус дія 2 термін з 15.07.2012 - 14.07.2016, Спільний проект за програмою «Темпус» період з 04.10.2011 - 31.12.2016р. не знайшов свого підтвердження.

З урахуванням наведеного не знайшли свого підтвердження доводи щодо нарахування своєчасно неврахованого єдиного внеску на суму 441887,21 грн., в тому числі по ставці 36,3 % в сумі 186469,82 грн. по ставці 34,7 % в сумі 223071,37 грн., по ставці 2,6 % на суму 16660,32 грн.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ухвалою суду від 19.04.2017 р. було призначено по даній справі судово-економічну експертизу та а вирішення експерта поставлено наступні питання:

1. Чи підтверджується документально висновки акта перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 799/15-53-13-01/01127777 від 11.07.2016 р. щодо встановлених порушень пп.1 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст.9 Закону №2464-VI, в результаті чого Одеському національному морському університету донараховано єдиного внеску:

- в розмірі 162 535,13 грн. на суми заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору, за ставкою 36,3 % у період 2011-2015 роках (стор. 19 акту перевірки), (з врахування того, що сума донарахованого єдиного внеску, яка не оскаржується Одеським національним морським університетом складає 23 934,69 грн.);

- в розмірі 12167,17 грн. на суми заробітної плати особам, які працюють на умовах трудового договору, за ставкою 6,1 % у період 2011-2015 роках (стор.20 акту перевірки), (з врахуванням того, що сума донарахованого єдиного внеску, яка не оскаржуються Одеським національним морським університетом складає 2 588,11 грн.);

- в розмірі 896,85 грн. на суму допомоги по тимчасової непрацездатності, на якій нараховується єдиний внесок за ставкою 33,2 % у період 2011-2012 роках (стор.21 акту перевірки);

- в розмірі 33,57 грн. на суму допомоги по тимчасової непрацездатності, на які нараховується єдиний внесок за ставкою 2,0% у період 2011-2012 роках (стор.21 акту перевірки)?

2. Чи підтверджується документально зазначені в акті перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 799/15-53-13-01/01127777 від 11.07.2016 р. порушення пп.1 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст.9 Закону №2464-VI, в результаті чого встановлено заниження Одеським національним морським університетом бази нарахування єдиним внеском особам, які виконують роботи за цивільно-правовими договорами, на яку нараховується єдиний внесок за ставкою 34,7 %, за період 2013 - 2015 років, на загальну суму 640 791,80 грн. (стор. 17 - 18 акту перевірки)?

3. Чи підтверджується документально висновки акта ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 11.07.2016 року № 799/15-53-13-01/01127777 щодо встановлених порушень пп.1 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст.9 Закону №2464-VI, в результаті чого Одеському національному морському університету донараховано у періодах 2013-2015 роках 223 071,37 грн. і 16 660, 32 грн. єдиного внеску із сум винагород за виконані роботи (надані послуги) за цивільно-правовими договорами за ставкою 34,7 % та 2,6 % відповідно (стор. 20 - 21 акту перевірки)?

За наслідками проьведеного експертного дослідження встановлено, що не підтверджуються документально нарахування з боку вчідповідача єдиного внеску, а в акті перевірки не викладені всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, чітко,обєктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового і бухгалтерського обліку, фінансовій та іншій звітності, інші документи, які стосуються фактів виявлених порушень, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів на загальну суму єдиного внеску.

Суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки, відповідачем не надано.

Згідно п.п.3, 4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015р. (далі Інструкція №449), органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

Судом не беруться до уваги твердження позивача щодо відсутності розпорядження з боку контролюючого органу вищого рівня стосовно прийняття оскаржуваної вимоги, оскільки останнім не оскаржуються дії відповідача щодо прийняття вимоги, в той час, як у відповідача відповідно до норм чинного законодавства існує обовязок щодо прийняття вимоги у разі, якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів.

Відповідно до ч.11 ст. 9 Закону №2464-VI, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно п.3 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Разом з тим, суд враховує, що за приписами ч. 4 ст.25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно п. 4 розділу VI Інструкції №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника фізичної особи).

Додатком 6 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (пункт 4 розділу VI) (Додаток 6 в редакції наказу Міністерства фінансів № 393 від 28.03.2016р.) затверджено форму вимоги про сплату боргу (недоїмки), в якій серед іншого зазначається дата, станом на яку виникла заборгованість.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній вимозі не зазначено станом на яку дату виникла заборгованість ОНМУ зі сплати єдиного внеску. Графа оскаржуваної вимоги «Станом на «___» ___________20__ року заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені (потрібне підкреслити)» залишилась незаповненою.

Також відповідачем не зазначено на підставі чого прийнята вимога № Ю- від 12.12.2016 р., тобто остання не містить відомостей щодо номера та дати акта документальної перевірки, за наслідками якої її винесено.

Таким чином, відповідачем не дотримано вимог ч. 4 ст.25 Закону №2464-VI та Інструкції №449 в частині щодо оформлення вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Як передбачає ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі ОСОБА_7 проти Швейцарії (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Враховуючи, що акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані вимогу та рішення, не містить чіткого викладу змісту кожного з порушень, виявлених перевіркою, встановлені порушення спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі Висновком експерта № 187 від 21.06.2018р. судово-економічної експертизи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем пп.1 ч.2 ст. 6, п.1 ч.1, ч.2 ст. 7, ст. 8, ч.2 ст.9 Закону №2464-VI та відповідно правомірності винесення вимоги № Ю- від 12.12.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 412493,58 грн. та прийняття рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахованої штрафної санкції по єдиному внеску в розмірі 206246,79 грн.

З огляду на зазначене суд вважає, що оскаржувані вимога та рішення є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про необхідність присудити позивачу сплачений судовий збір у розмірі 9326,10 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Одеського національного морського університету (65029, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Мечникова, будинок 34; ) до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65012, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 7; ) про визнання протиправними та скасування вимоги № Ю- від 12.12.2016 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 412493,58 грн. та рішення № НОМЕР_1 від 12.12.2016 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахованої штрафної санкції по єдиному внеску в розмірі 206246,79 грн.,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 12.12.2016р., якою нарахована недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальне обовязкове державне соціальне страхування в сумі 412493,58 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску № НОМЕР_1 від 12.12.2016р., яким нараховані штрафні санкції з єдиного внеску на загальне обовязкове державне соціальне страхування в сумі 206246,79 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65012, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 7; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Одеського національного морського університету (65029, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Мечникова, будинок 34; ) судовий збір у розмірі 9326,10 грн. (девять тисяч триста двадцять шість гривень 10 коп.).

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15.02.2019 р.

Суддя Г.П. Самойлюк

.