Справа № 0840/2948/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 грудня 2018 року 18:40Справа № 0840/2948/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О., та представників

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІМПЕКС»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІМПЕКС» (далі позивач, ТОВ «ВКФ «Імпекс») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача форми «Р» від 18.04.2018 № та №.

Ухвалою суду від 25.07.2018 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 01 серпня 2018 року від позивача до суду надійшла заява з додатками (вх.№24035) на виконання вимог ухвали від 25.07.2018 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 03.08.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 09.08.2018.

В підготовчому засіданні 09.08.2018 судом оголошено перерву до 24.09.2018.

Ухвалою суду від 24.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 11.10.2018.

В підготовчому засіданні 11.10.2018 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 31.10.2018.

Ухвалою суду від 31.10.2018 зупинено провадження у справі №0840/2948/18 до набрання законної сили судовим рішенням по справі №201/4522/18.

Ухвалою суду від 06.12.2018 поновлено провадження в адміністративній справі №0840/2948/18 та призначено підготовче засідання на 27.12.2018.

27.12.2018 за письмовою згодою представників сторін, закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті в цей день.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про відсутність реального здійснення господарських операцій, та відповідно понесення витрат по господарським операціям з ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля». Також, представник позивача зазначив, що під час перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з вищевказаними контрагентами, проте, вказані документи не були враховані при прийнятті оскаржуваних рішень. Позивач вказує на те, що контрагенти з яким позивач мав господарські взаємовідносини протягом перевіряємого періоду були зареєстровані як платники податку на додану вартість та жодних сумнів, щодо можливості виконання вказаними підприємствами господарських операцій не виникало ані у позивача, ані у контролюючих органів. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля». Вказує, що за результатами проведеної перевірки контролюючим органом встановлено відсутність у ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля» фактичної можливості виконати умови господарських операцій з позивачем (відсутні трудові ресурси, техніка, тощо). Також, відповідач вказав на ту обставину, що під час проведення перевірки було встановлено не підтвердження фактичного транспортування товару від продавців до ТОВ «ВКФ «Імпекс». Крім того, представник відповідача додатково вказав, що ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля» є фігурантами кримінальних проваджень, а відносно посадових осіб ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» наявний вирок суду.

Представник відповідача підтримала позицію викладену в письмових поясненнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 05.02.2018 по 16.02.2018 співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВКФ «Імпекс» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за І квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Астіон Буд» () у травні, червні 2017, ТОВ «ПО «Деталь» () у травні, червні 2017, ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» () у червні 2017, ТОВ «Арсенал Продукт» () у червні 2017, ТОВ «Дніпро ОСОБА_4» () у серпні 2017, ТОВ «Транзіт Сталь» () у серпні 2017, ТОВ «Мега Стальпром» () у серпні 2017, ТОВ «ОСОБА_3 Продукт» () у березні 2017, ТОВ «Компанія Сонячна Земля» () у вересні 2017, які включені до складу податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за березень 2017, з травня 2017 по серпень 2017, листопад 2017 в т.ч. в частині подальшої реалізації товару (робіт, послуг). За результатами складено Акт перевірки №132/08-01-14-06/22152101 від 02.03.2018.

Відповідно до висновків Акту перевірки №132/08-01-14-06/22152101 від 02.03.2018 встановлено порушення позивачем:

п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства, який підлягає сплаті до бюджету у сумі 1 488 365 грн., в т.ч. по періодам: І квартал 2017 року 88844 грн., ІІ квартал 2017 року 913263 грн., ІІІ квартал 2017 року 486258 грн.;

пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 1 653 739 грн., в т.ч. по періодам: березень 2017 на суму 98716 грн., травень 2017 на суму 284418 грн., червень 2017 на суму 220908 грн., липень 2017 на суму 509410 грн., вересень 2017 на суму 477407 грн., листопад 2017 на суму 62880 грн.

Не погодившись з висновками Акту перевірки позивач подав письмові заперечення проти висновків акту перевірки, які залишені без задоволення відповідно до відповіді ГУ ДФС у Запорізькій області від 13.04.2018 №10233/10/08-01-14-06-13.

На підставі висновків Акту перевірки №132/08-01-14-06/22152101 від 02.03.2018 контролюючим органом 18.04.2018 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 2 480 608,50 грн., в т.ч. за податковим зобовязанням 1 653 739,00 грн. та 826869,50 грн. за штрафними санкціями;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 860 456,23 грн., в т.ч. за податковим зобовязанням 1 488 365,00 грн. та 372091,25 грн. за штрафними санкціями.

Не погодившись з правомірністю прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДФС України, проте, рішенням ДФС України від 18.06.2018 №20767/6/99-99-11-01-01-25 залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення рішення, а скаргу позивача без задоволення.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки №132/08-01-14-06/22152101 від 02.03.2018, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків контролюючого органу.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля».

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України обєктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08 липня 2017 року між ТОВ «Арсенал Продукт» - постачальник та ТОВ «ВКФ «Імпекс» укладено договір поставки товару №13, відповідно до умов якого Постачальник передає у власність покупця запасні частини, обладнання, матеріали в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.5-6, т.3).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів адміністративної справи надано рахунки-фактури, видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей (а.с.7-15, т.3).

Транспортування товару підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи товарно-транспортними накладними (а.с.16-20, т.3). Оплата поставлених ТМЦ підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним дорученням, з урахуванням укладання договору про відступлення права вимоги (а.с.21-24, т.3).

Оприбуткування та використання у власній господарській діяльності отриманих від ТОВ «Арсенал Продукт» запчастин підтверджується наданими до матеріалів справи картками складського обліку, актами виконаних робіт, актами коригування матеріалів, видатковими накладними (а.с.26-74, т.3).

Також, судом встановлено, що 02 серпня 2017 року між постачальником ТОВ «Транзіт Сталь» та ТОВ «ВКФ «Імпекс» - покупець укладено договір поставки товару №16, відповідно до п.1.1 якого Постачальник передає у власність покупця запасні частини, обладнання, матеріали в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.75-76, т.3).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунками-фактури, видатковими накладними, актами приймання-передачі товару, довіреностями на отримання товару (а.с.77-79, 82-85, 88-92, т.3)

Транспортування товару підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи товарно-транспортними накладними (а.с.80-81, 86-87, 93-94, т.3). Оплата поставлених ТМЦ підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним дорученням, з урахуванням укладання договору про відступлення права вимоги (а.с.96-99, т.3).

Оприбуткування та використання у власній господарській діяльності отриманих від ТОВ «Транзіт Сталь» запчастин підтверджується наданими до матеріалів справи картками складського обліку, актами виконаних робіт, актами коригування матеріалів, видатковими накладними (а.с.100-113, т.3).

08 серпня 2017 року між ТОВ «Мега Стальпром» - постачальник та ТОВ «ВКФ «Імпекс» укладено Договір поставки товару №19, відповідно до умов якого Постачальник передає у власність покупця запасні частини, обладнання, матеріали в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.114-115, т.3).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунками-фактури, видатковими накладними, актами приймання-передачі товару, довіреностями на отримання товару (а.с.116-119, 125-129, 134-136, 142-145, т.3).

Транспортування товару підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи товарно-транспортними накладними (а.с.120-125, 129-133, 137-141, 146-150, т.3). Оплата поставлених ТМЦ підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним дорученням, (а.с.151-152, т.3).

Оприбуткування та використання у власній господарській діяльності отриманих від ТОВ «Мега Стальпром» запчастин підтверджується наданими до матеріалів справи картками складського обліку, актами виконаних робіт, актами коригування матеріалів, підсумковими відомостями ресурсів (а.с.153-250, т.3, 1-40, т.4).

Крім того, 03 квітня 2017 року між ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» - постачальник та ТОВ «ВКФ «Імпекс» - покупець укладено договір поставки товару №6, відповідно до умов якого Постачальник передає у власність покупця запасні частини, обладнання, матеріали в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.41-42, т.4).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунками-фактури, видатковими накладними, актами приймання-передачі товару, довіреностями на отримання товару (а.с.43-46, 49-53, т.4).

Транспортування товару підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи товарно-транспортними накладними (а.с.47-48, 54-56, т.4). Оплата поставлених ТМЦ підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним дорученням, (а.с.57-60, т.4).

Оприбуткування та використання у власній господарській діяльності отриманих від ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» запчастин підтверджується наданими до матеріалів справи картками складського обліку, актами виконаних робіт, актами коригування матеріалів, підсумковими відомостями ресурсів (а.с.61-97, т.4).

15 травня 2017 року між ТОВ «ВКФ «Імпекс» - замовник та ТОВ «Астіон Буд» - виконавець укладено договір на виконання робіт №7, відповідно до п.1.1 якого Замовник доручає, в Виконавець приймає на себе зобовязання виконати роботи по нарізці, гнуттю, свердлінню алюмінієвого профілю переданого Замовником в роботу у кількості 10111 кг (а.с.98-100, т.4).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), (а.с.101-102, т.4). Оплата наданих послуг підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.103, т.4).

Крім того, 02 липня 2017 року між ТОВ «ВКФ «Імпекс» - замовник та ТОВ «Астіон Буд» - виконавець укладено договір на виконання робіт №11, відповідно до п.1.1 якого Замовник доручає, в Виконавець приймає на себе зобовязання виконати роботи по нарізці, гнуттю, свердлінню алюмінієвого профілю переданого Замовником в роботу у кількості 5953 кг (а.с.104-106, т.4).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунок-фактури, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.107-110, т.4). Оплата наданих послуг підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.111, т.4).

Оприбуткування наданих послуг та товарів підтверджується наданими до матеріалів справи журналами-ордерами по рахункам, картками рахунку 631 (а.с.112-117, т.4).

02 березня 2017 року між ТОВ «ОСОБА_3 Продукт» - постачальник та ТОВ «ВКФ «Імпекс» укладено договір поставки товару №5, відповідно до п.1.1 якого Постачальник передає у власність покупця запасні частини, обладнання, матеріали в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.117-118, т.4).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, довіреності на отримання товару (а.с.119-120, 124-128 т.4).

Транспортування товару підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи товарно-транспортними накладними (а.с.122-123, 129-130, т.4). Оплата поставлених ТМЦ підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.132, т.4).

Оприбуткування та використання у власній господарській діяльності отриманих від ТОВ «ОСОБА_3 Продукт» запчастин підтверджується наданими до матеріалів справи картками складського обліку, актами виконаних робіт, актами коригування матеріалів, підсумковими відомостями ресурсів (а.с.133-251, т.4, 1-77, т.5).

15 травня 2017 року між ТОВ «ПО «Деталь» - постачальник та ТОВ «ВКФ «Імпекс» - покупець укладено договір поставки товару №9, відповідно до п.1.1 якого Постачальник передає у власність покупця запасні частини, обладнання, матеріали в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.78-79, т.5).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, довіреності на отримання товару (а.с.80-83, 86-89, 92-95, 98-101, 104-107, т.5).

Транспортування товару підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи товарно-транспортними накладними (а.с.84-85, 90-91, 96-97, 102-103, 108-110 т.5). Оплата поставлених ТМЦ підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.111, т.5).

Оприбуткування та використання у власній господарській діяльності отриманих від ТОВ «ПО «Деталь» запчастин підтверджується наданими до матеріалів справи картками складського обліку (а.с.112-131, т.5).

Крім того, 26 травня 2017 року між ТОВ «ПО «Деталь» - постачальник та ТОВ «ВКФ «Імпекс» - покупець укладено договір поставки товару №10, відповідно до п.1.1 якого Постачальник передає у власність покупця запасні частини, обладнання, матеріали в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.132-133, т.5).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, довіреності на отримання товару (а.с.134-136, 139-142, 145-148, 151-155, 158-161, 164-167, 170-174, 177-182, 185, т.5).

Транспортування товару підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи товарно-транспортними накладними (а.с.137-138, 143-144, 149-150, 156-157, 162-163, 168-169, 175-176, 183-184, т.5). Оплата поставлених ТМЦ підтверджується наданим до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.186-190, т.5).

Використання придбаного у ТОВ «ПО «Деталь» товару підтверджується наданими до матеріалів справи довідками про вартість виконаних робіт та витрати, актами виконаних робіт, підсумковими відомостями ресурсів, актами списання, монтажними картами (а.с.191-252, т.5, а.с.1-159, т.6).

Також, судом встановлено, що 14.09.2017 між ТОВ «Компанія Сонячна Земля» - постачальник та ТОВ «ВКФ «Імпекс» укладено договір поставки товару №21, відповідно до п.1.1 якого Постачальник передає у власність покупця запасні частини, обладнання, матеріали в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.160-161, т.6).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, довіреності на отримання товару (а.с.162-166, 173-176, т.6).

Транспортування товару підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи товарно-транспортними накладними (а.с.167-172, 177-181, т.6).

Оприбуткування ТМЦ підтверджується наданими картками складського обліку (а.с.183-190, т.6).

Крім того, 28 серпня 2017 року між ТОВ «Компанія Сонячна Земля» - Виконавець та ТОВ «ВКФ «Імпекс» - Замовник укладено Договір №20 про надання послуг спецтехніки та автотранспорту, відповідно пункту 1.1 якого Виконавець приймає на себе зобовязання по наданню послуг та виконанню робіт по наданню справного автотранспорту та спецтехніки за попередньою заявкою Замовника, а Замовник зобовязується забезпечити нормальну роботу автотранспорту та спецтехніки, відпуск та прийом вантажу не допускаючи простою (а.с.191-192, т.6).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), талони замовника (а.с.193-224, т.6).

Використання техніки та автотранспорту наданого ТОВ «Компанія Сонячна Земля» у господарській діяльності позивача підтверджується наданими до матеріалів справи довідками про вартість виконаних робіт та витрати, актами виконаних робіт, підсумковими відомостями ресурсів, розрахунками загальновиробничих витрат, актами списання, монтажними картами (а.с.225-250, т.6, а.с.1-77, т.7).

14 липня 2017 року між ТОВ «Дніпро ОСОБА_4» - Постачальник та ТОВ «ВКФ «Імпекс» укладено договір поставки товару №12, відповідно до п.1.1 якого Постачальник передає у власність покупця запасні частини, обладнання, матеріали в подальшому Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його (а.с.78-79, т.7).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, видаткові накладні, акти приймання-передачі товару, довіреності на отримання товару (а.с.80-101, т.7).

Оплата отриманих ТМЦ підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.102-106, т.7).

Використання придбаного у ТОВ «Дніпро ОСОБА_4» товару підтверджується наданими до матеріалів справи довідками про вартість виконаних робіт та витрати, актами виконаних робіт, підсумковими відомостями ресурсів, актами списання, монтажними картами (а.с.107-253, т.7, а.с.1-178, т.8).

Крім того, на підтвердження якості придбаної продукції матеріали справи містять сертифікати якості продукції, технічні паспорти, протоколи досліджень, тощо (а.с.174-250, т.8, а.с.1-11, т.9).

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобовязань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля».

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля» не дійсними.

Суд зазначає, що доводи контролюючого органу викладені в Акті перевірки так і під час судового розгляду адміністративної справи спираються на недоліки у господарській діяльності саме контрагентів позивача - ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля», проте, позивач не може нести відповідальність за порушення вимог податкового законодавства його контрагентами.

Посилання контролюючого органу на те, що деякі з контрагентів позивача є фігурантами кримінальних проваджень, суд не бере до уваги, оскільки наявність кримінального провадження не має жодного преюдиційного значення для вирішення адміністративної справи по суті, доказів наявності вироків щодо контрагентів ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля» матеріали справи не містять.

Щодо посилань контролюючого органу на наявність вироку відносно посадової особи ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», суд зазначає, що такі доводи не можуть бути взяті до уваги оскільки з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.11.2018 скасовано вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2018, яким було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 КК України, керівника ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс».

Більш того, в матеріалах адміністративної справи (том 11) містяться нотаріально посвідченні пояснення керівника ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», в яких останній наполягає на тому, що господарська діяльність ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» здійснювалась належним чином, а висновки про фіктивність даного підприємства є безпідставними.

Також, суд зазначає, що вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Проте, сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили.

Слід враховувати, що вироком у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, встановлюється об'єктивна сторона складу злочину посадової особи контрагента платника податків. У зв'язку з цим під час судового розгляду необхідно досліджувати у чому саме полягають дії такої особи і чи спрямовані вони на реальне настання наслідків. Істотне значення має й те якою саме особою і у який період підписано первинні документи податкового та бухгалтерського обліку на підтвердження господарських операцій, за наслідками яких підприємством сформовано витрати та податковий кредит з податку на додану вартість.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові суду від 26.06.2018 у справі №826/548/17.

В даному випадку в ході розгляду адміністративної справи судом зібрано докази, якими підтверджується реальність здійснення господарських операцій з ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля», що спростовує висновки контролюючого органу про протилежне.

Щодо посилань відповідача на інформацію, надану Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області з електронної системи відео-контролю «Рубіж», відповідно до якої не зафіксовано пересування автомобільного транспорту контрагентів позивача, суд зазначає, що такі дані не можуть слугувати належним та допустимим доказів для висновків контролюючого органу про відсутність транспортування товарів з огляду на те, що інформація, отримана в результаті роботи системи «Рубіж» носить допоміжний характер в діяльності поліції та не є безумовним підтвердженням фіксації місцезнаходження того чи іншого автомобільного засобу. Крім того, відсутні будь-які дані стосовно того, що вказана автоматизована система фіксації і розпізнавання номерних знаків має стовідсоткову можливість прослідкувати за всіма транспортними засобами, які рухаються на території України за певний період, а також що автомобілі рухались саме по тих дорогах, на яких знаходиться пристрій відео-фіксації.

Також, суд не приймає посилання контролюючого органу на відсутність у контрагентів позивача ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля» необхідних трудових ресурсів для виконання умов договорів з позивачем.

Суд зазначає, що господарські операції з зазначеними контрагентами зводились до купівлі-продажу будівельних матеріалів, які в подальшому використовувались ТОВ «ВКФ «Імпекс» у власній господарській діяльності з ремонту/реконструкції певних обєктів. При цьому, зазначені будівельні матеріали не були великогабаритними чи великоваговими, що в свою чергу потребувало наявності у контрагентів значної кількості персоналу чи спеціальної техніки.

Крім того, суд зауважує, що контрагенти позивача не були позбавленні можливості за необхідності залучати і третіх осіб до виконання окремих господарських операцій.

Відсутність ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля» за місцезнаходженням не може слугувати доказом відсутності реальних операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки фіксація в документах, в тому числі отриманих в ході досудового розслідування, відсутності контрагентів за місцезнаходженням, є свідченням порушень, допущених цими контрагентами, а не позивачем як платником податків.

В даному випадку для позивача визначальним є факт отримання товарів/послуг від вищевказаних контрагентів.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обовязковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Астіон Буд», ТОВ «ПО «Деталь», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Арсенал Продукт», ТОВ «Дніпро оіл груп», ТОВ «Транзіт Сталь», ТОВ «Мега Стальпром», ТОВ «ОСОБА_3 Продукт», ТОВ «Компанія Сонячна Земля» з поставки товарів/послуг спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у звязку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ВКФ «Імпекс».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІМПЕКС» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.04.2018 № та від 18.04.2018 №.

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 65115 (шістдесят пять тисяч сто пятнадцять) гривень 97 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ІМПЕКС» (69013, м. Запоріжжя, вул. Донецьке шосе, 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 19.02.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко