Справа № 1.380.2019.000754
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000754
УХВАЛА

про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі

20 лютого 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Качур Р.П. одержала позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання протиправними дій, відмови, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в галицькому районі м. Львова щодо нарахування та випалти позивачці у період з 01.01.2014 до 02.08.2014 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, що не відповідає розміру, передбаченому ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції за вказаний період); визнання протиправною відмови відповідача у проведенні перерахунку виплаченої у період з 01.01.2014 до 02.08.2014 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю; зобов'язання відповідача провести перерахунку виплаченої позивачці пенсії у період з 01.01.2014 до 02.08.2014 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, привівши її розмір у відповідність із розміром, визначеним ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановивши її в розмірі 30% мінімальної пенсії, беручи за основу розмір мінімальної пенсії за віком, беручи за основу розмір мінімальної пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплативши суму недоплаченої пенсії.

Підставою позову зазначено протиправність відмови відповідача провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 не у розмірі встановленому ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а в значно меншому. Оскільки вказане порушує права позивачки, вона звернулась до суду для відновлення її прав із цим позовом.

Адміністративний позов подано з додержанням вимог ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з правилами ст. 19 КАС України (предметна юрисдикція) та ст. 25-27 КАС України (територіальна юрисдикція), справа підсудна Львівському окружному адміністративному суду.

Позивачкою одночасно із позовною заявою подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 квітня 2018 року по справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження № К/9901/2128/18) зазначив, що зважаючи на те, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину першу статті 99 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду першої інстанції із позовом) та при визначені права позивача на звернення до адміністративного суду керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема, законах України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Такий висновок колегія суддів робить, виходячи з наступного.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Конституції України також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

При цьому, Конституція України містить імперативну норму, згідно з якою громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень, зокрема, за ознаками місця проживання або іншими ознаками (стаття 24).

Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб'єкта владних повноважень.

В силу ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, оскільки даний спір стосується, зокрема права особи на виплату пенсії, застосуванню підлягають не положення ст. 122 КАС України, а спеціальні положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка про порушення своїх прав дізналась із відмови відповідача від 14.12.2018 за № 6437/5058/Ф-92.

Враховуючи вищевикладене, слідує висновок, що строки звернення до суду позивачем пропущені не були.

Підстав для повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (на стадії відкриття) не встановлено.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 ст. 257 КАС України (ч. 2 ст. 257 КАС України).

У зв'язку з тим, що вказана справа відноситься до справ, визначених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 263 КАС України (зокрема п. 2: справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг), таку слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Керуючись ст. ст. 19, 171, 248, 257, 261-263 КАС України, суддя, -

у х в а л и л а:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.

2. Призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

3. Відповідачу надати суду відзив на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі до канцелярії Львівського окружного адміністративного суду (79018,м. Львів, вул. Чоловського, 2)

Вимоги до змісту та форми відзиву на позовну заяву передбачено у ст. 162 КАС України. зокрема, до такого в т.ч. додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

4. Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб - порталі судової влади України за адресою http://adm.lv.court.gov.ua/sud1370/, в розділі "Стан розгляду справи.

5. Роз'яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

6. Копію ухвали надіслати учасникам справи. Відповідачу надіслати також копію позовної заяви з додатками.

7. Ухвала суду набирає законної сили законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена, крім з підстав порушення правил підсудності. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

В частині порушення правил підсудності така може бути оскаржена у п'ятнадцятиденний строк з дати її підписання до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Качур Р.П.