Справа № 807/1026/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3005/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника відповідача Благи О.П.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року у справі № 807/1026/17 (рішення ухвалено в и. Ужгород, головуючий суддя Гаврилко С.Є., рішення у повному обсязі складено 30.08.2018) за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 13.09.2017 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 22.06.2017 про застосування фінансових санкцій в сумі 17000 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ГУ ДФС у Закарпатській області при проведені перевірки свідомо не врахували той факт, що податковому органу надається 10 днів на видачу ліцензії або проставленні відмітки про сплату чергового ліцензійного платежу.

Вказує, що жодний нормативний документ не вимагає від торгівців припиняти продаж «ліцензійних» товарів на період проставлення відмітки і оформлення податковим органом ліцензії. При цьому, зазначає, що ним завчасно проведена ліцензійна оплата, а саме 13.03.2017, а те що ліцензія видана лише 07.04.2017, то це вина органу, що видає ліцензії, а, отже, вважає, що в його діях як ФОП порушень вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не має.

ГУ ДФС у Закарпатській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції та просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представника відповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_2 зареєстрований 09 березня 2016 року, місце проживання зазначено: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, основним видом економічної діяльності є: «Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах» (а.с. 8). Станом на дату розгляду справи відсутній запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача.

Судом встановлено, що відповідачем проведено фактичну перевірку кіоску, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, за результатами якої складено акт (довідка) від 13 червня 2017 року № 000900 відповідно до якого встановлено реалізацію тютюнових виробів без відповідної ліцензії за період з 01 квітня 2017 року по 06 квітня 2017 року, а саме: 01 квітня 2017 року реалізовано тютюнові вироби на загальну суму 697,71 грн. та 02 квітня 2017року реалізовано тютюнові вироби на загальну суму 900,20 грн.

Попередня ліцензія діяла до 31 березня 2017 року. Діюча з 07 квітня 2017 року (а.с.а.с. 10-13, 77-80).

На підставі акту (довідки) перевірки від 13 червня 2017 року № 000900 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 22 червня 2017 року № , яким на підставі частини 2 абзацу 5 статті 17 Закону України № 481/95-ВР застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17000 грн. (а.с. 9).

За результатами адміністративного оскарження Рішенням ДФС від 23 серпня 2017 року № 11062/п/99-99-11-03-01-25 вказане податкове повідомлення-рішення від 22 червня 2017 року № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.а.с. 14,15).

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішення позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач у період відсутності ліцензії на реалізацію тютюнових виробів, був позбавлений права здійснювати таку реалізацію.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Частиною тринадцятою статті 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 5 частини другої цієї статті, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 травня 1996 № 493.

Форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку. Бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається:

- на лицьовому боці: найменування органу, що її видав; вид товарів (алкогольні напої чи тютюнові вироби), на право реалізації яких видано ліцензію; для юридичних осіб - найменування та місцезнаходження, номер телефону, факс (за їх наявності); для фізичних осіб - прізвище, ім'я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб'єкта підприємницької діяльності; місце торгівлі; адреси відокремлених від роздрібної мережі місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії; посада, прізвище, ім'я, по батькові уповноваженої особи, яка підписала ліцензію;

- на зворотному боці: відмітки про поточне (щоквартальне) внесення плати за ліцензію; відмітка про реєстрацію ліцензії в державній податковій інспекції, а в сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта підприємницької діяльності.

Аналіз наведених норм дає підстави здійснити висновки, що суб'єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних та тютюнових виробів, зобов'язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема терміну її дії.

Як встановлено судом, ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами НОМЕР_2 від 28 березня 2016 року була видана позивачеві зі строком дії до 31 березня 2017 року (а.с. 45).

При перевірці позивача посадовими особами контролюючого органу зафіксовано факт реалізації тютюнових виробів без ліцензії на право роздрібної торгівлі на загальну суму 1597,91 грн в період 01 квітня 2017 року та 02 квітня 2017 року.

Факт реалізації тютюнових виробів за вищевказаний період підтверджується контрольними стрічками реєстратора розрахункових операцій (а.с.а.с. 43, 44).

Колегія суддів звертає увагу на те, що з системного аналізу наведених вище правових норм на позивача покладено безпосередній обов'язок щодо роздрібної торгівлі тютюновими виробами лише у разі наявності у нього ліцензії, яка надає право на здійснення такого виду діяльності і термін дії якої не закінчився.

Позивач вважає, що мав право продовжувати здійснювати реалізацію тютюнових виробів, так як ним сплачено кошти згідно квитанції від 13 березня 2017 року в сумі 500 грн., як плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що підтверджується відповіддю наданою Мукачівським управлінням державної казначейської служби України Закарпатської області від 21 грудня 2017 року за № 895/04-09 про поступлення коштів на відповідний рахунок (а.с. 76).

Проте, колегія суддів не бере до уваги вищевказані доводи, позаяк такі не спростовують факту відсутності у позивача чинної ліцензії в період 01 квітня 2017 року та 02 квітня 2017 року.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 15 частин 22-24 Закону України №481/95-ВР ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими видається за заявою суб'єкта господарювання.

У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів (ч. 28 ст. 15 цього Закону).

Аналізуючи положення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», колегія суддів зазначає, що лише на підставі заяви поданої заявником контролюючий орган приймає відповідне рішення про видачу ліцензії або про відмову у видачі такої. Дану позицію також висловив і представник відповідача у судовому засіданні.

При цьому, колегія суддів дійшла висновку про те, що 10-денний строк, відведений уповноваженому органу для видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями або для прийняття рішення про відмову у видачі такої ліцензії, починає спливати саме з дня одержання цим органом заяви про видачу такої ліцензії та відповідних до неї документів, а не з дня сплати коштів за видачу ліцензії, як це вказує позивач.

Судом встановлено, що заява на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами подана позивачем лише 04.04.2017, прийнята працівником органу ДФС та зареєстрована 05 квітня 2017 року (а.с. 47).

Згідно ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 90 від 06 квітня 2017 року, яка була видана позивачеві, право на здійснення реалізації тютюнових виробів у останнього виникло з 07 квітня 2017 року (а.с. 46).

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем у спірний період здійснено реалізацію тютюнових виробів за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Також, підтвердження факту реалізації позивачем тютюнових виробів за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, свідчить його власне пояснення надане начальнику ГУ ДФС у Закарпатській області від 20 червня 2017 року, відповідно до якого позивач вказав, що допустив помилку та неналежно слідкував за видачею ліцензії та почав працювати на два дня раніше ніж була така видана (а.с. 48).

Відповідачем доведено факт порушення ФОП ОСОБА_2 вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» під час здійснення своєї підприємницької діяльності, оскільки станом на 01 квітня 2017 року та 02 квітня 2017 року у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне, а судом таких не здобуто.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за податковим повідомленням-рішенням рішенням від 22.06.2007 № .

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року у справі № 807/1026/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 19.02.2019