Справа № 500/2687/18
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2687/18

11 лютого 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: судді Осташа А. В.

за участю:

секретаря судового засідання Гавіловської Х.М.

представника позивача - Качура С.В.

представника відповідача - Чорнописької В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-ліс-буд" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальності "Еко-ліс-буд" (далі - позивач або ТОВ "Еко-ліс-буд", Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 №.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач не погоджується із порушеннями визначеними відповідачем у частині не оприбуткування готівкових коштів в касовій книзі в сумі 5636,98 грн. Зокрема зазначено, що повірений у справі з припинення ТОВ "Еко-ліс-буд" перебуваючи у місті Луцьку 09.02.2017 загубив документи позивача, серед яких і також була касова книга. З приводу їх втрати звернувся 13.02.2018 із відповідною заявою до Луцького ВП ГУ НП у Волинській області. Правоохоронні органи прийняли і зареєстрували подану заяву, однак встановити місце знаходження втрачених документів не вдалося. Таким чином вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача подав 21.01.2019 відзив на адміністративний позов (аркуш справи 47-50) в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у результаті перевірки державним інспектором встановлено факт проведення Товариством касових операцій, однак, до перевірки не представлено касової книги. Відповідач зазначив, що в супереч п.44.5 Податкового Кодексу України ТОВ «Еко-ліс-буд» не повідомлено контролюючий орган про факт втрати касової книги у строки визначені ПК України та під час проведення ліквідаційної перевірки не надано відновленої касової книги. З огляду зазначене, податковим органом накладено на позивача штраф у розмірі 28184,90 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні представника позивача, представника відповідача, пояснення свідків, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Суд встановив, що Позивачем по справі станом на 26.07.2018 прийнято рішення про припинення діяльності шляхом ліквідації. Голова комісії з припинення - ОСОБА_5.

Статтею 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- 78.1.7. розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

З урахуванням зазначеного, керуючись п.78.1.7 статті 78 ПК України, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, проведено позапланову виїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-ліс-буд» за період діяльності з 04.02.2015 по 21.09.2018.

В ході проведення перевірки встановлено ряд порушень податкового законодавства, які зафіксовані в акті перевірки від 05.10.2018 №2258/19-00-14-04/39616506 (аркуш справи 17-23).

Зокрема, перевіркою встановлено факт відсутності касової книги, з огляду на що, Товариством не оприбутковано готівку в касі підприємства в день її фактичного надходження з оформленням її прибутковим касовим ордером та відображенням у касовій книзі всього за обревізований період на суму 69 376,98 грн.

Так, відповідно до банківських виписок за період з 04.02.2015 по 21.09.2018 ТОВ «Еко-ліс-буд» з розрахункового рахунку №1933 АТ «УкрСиббанк», було отримано на потреби підприємства готівкові кошти в розмірі 69 376, 98 грн. Однак, в силу строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, податковим органом застосовано штрафну санкцію за не оприбуткування готівки лише в 2016 та 2018 роках на загальну суму 5 636, 98 грн.

На підставі викладеного, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 25.10.2018 №000963104 про застосування до ТОВ «Еко-ліс-буд» штрафних санкцій у розмірі 28 184, 90 грн (аркуш справи 16).

ТОВ «Еко-ліс-буд» надав 11.10.2018 відповідачу заперечення до акта перевірки від 05.10.2018 №2258/19-00-14-04/39616506 (аркуш справи 24).

Головне управління ДФС у Тернопільській області надало лист про результати розгляду заперечення від 22.10.2018 №8905/19-00-14-04/10/21712, в якому зазначено, що прийнято рішення про залишення без змін висновки акта перевірки від 05.10.2018 №2258/19-00-14-04/39616506 та залишено без задоволення заперечення ТОВ «Еко-ліс-буд».

Позивач не погодився з правомірністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

З акту перевірки вбачається та не заперечується позивачем та обставина, що ним не надано під час перевірки касової книги. З пояснень голови ліквідаційної комісії Товариства наданих під час перевірки вбачається, що касова книга не надана для перевірки у зв'язку з її втратою.

Факт втрати касової книги платник підтверджується наданою позивачем заявою від ОСОБА_4 до Начальника Луцького ВП ГУ НП у Волинській області в якій міститься інформація про те, що загублено із власної необережності файли із документами (аркуш справи 26). Проте, в даній заяві не міститься інформації щодо втрати касової книги ТОВ "Еко-ліс-буд".

Також у Висновку наданому Луцьким відділом поліції по заяві гр. ОСОБА_4 міститься опис втрачених документів, серед яких також не йдеться про втрату касової книги ТОВ "Еко-ліс-буд" (аркуш справи 27).

В судовому засіданні були допитані як свідки:

- ОСОБА_4, який зазначив, що перебуваючи у місті Луцьку Волинської області 09.02.2017 загубив документи та 13.02.2018 звернувся із відповідною заявою до Луцького ВП ГУ НП у Волинській області, проте, про втрату касової книги ТОВ "Еко-ліс-буд" не зазначив;

- ОСОБА_5 - голова комісії з припинення ТОВ "Еко-ліс-буд", яка зазначила, що її чоловік ОСОБА_4 загубив касову книгу ТОВ "Еко-ліс-буд", із заявою до органу фіскальної служби про її втрату не зверталася.

Згідно з п.44.3. Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.

Нормами п.44.5. ПК України чітко передбачено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

У разі якщо до закінчення перевірки платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Оскільки, позивач не повідомлено контролюючий орган про факт втрати касової книги у строки визначені ПК України та під час проведення ліквідаційної перевірки не надано відновленої касової книги, суд вважає обґрунтованим висновок податкового органу щодо відсутності документів, що підтверджують показники податкової звітності.

Відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затв. Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 та Положення про ведення касових операцій в Україні, затв. Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148, приймання, одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковими та видатковими) з відображенням такої касової операції в касовій книзі (п.3.7 Положення 637 та п.29 Положення 148).

Оприбуткування готівки - проведення підприємствами та підприємцями обліку готівки в касі на повну суму їх фактичного надходження у касовій книзі (п.1.2 Положення 637 та пп.18 п.З Положення 148).

Згідно з п. 2.6. Положення 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Згідно з п.11 Розділу II Положення 148, готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Перевіркою встановлено факт відсутності касової книги, з огляду на що, Товариством в порушення перелічених норм Положень 637 та 148, не оприбутковано готівку в касі підприємства в день її фактичного надходження з оформленням її прибутковим касовим ордером та відображенням у касовій книзі всього за обревізований період на суму 69 376,98 грн.

Так, відповідно до банківських виписок за період з 04.02.2015 по 21.09.2018 ТОВ «Еко-ліс-буд» з розрахункового рахунку №1933 АТ «УкрСиббанк», було отримано на потреби підприємства готівкові кошти в розмірі 69 376, 98 грн.

В акті перевірки, зокрема на сторінці 13 зроблено детальний опис в розрізі дат та сум, отриманих коштів позивачем. Однак, в силу строків давності, встановлених статтею 102 ПКУ, податковим органом застосовано штрафну санкцію за не оприбуткування готівки лише в 2016 та 2018 роках на загальну суму 5 636, 98 грн (аркуш справи 23).

Фінансову відповідальність за порушення норм щодо обігу готівки встановлено Указом Президента України від 12.06.1995 р. №436/95.

Так, за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки передбачено штраф у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми (ст.1 Указу №436/95).

З огляду на що, податковим органом і накладено на позивача штраф у розмірі 28184,90 грн.

Оскільки на момент перевірки касової книги у позивача не було з підстав її втрати та враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість застосування до позивача штрафу за не забезпечення зберігання касової книги та не оприбуткування готівки позивачем в день її надходження з врахуванням безготівкових надходжень коштів на адресу позивача.

Суд не приймає до уваги посилання позивача про те, податковим органом застосовано нормативно-правовий акт, який втратив свою чинність (Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджені Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 втратило чинність на підставі Постанови Національного банку України №148 від 29.12.2017), оскільки враховуючи період діяльності товариства, яких охоплено податковою перевіркою, встановлено ряд порушень, які зазначили змін правового регулювання, про що зроблено відповідні посилання в акті перевірки, зокрема на сторінці 12 акті перевірки (аркуш справи 22).

Щодо посилання представника позивача в позовній заяві на ту обставину, що відповідач провівши перевірку дотримання порядку ведення касових операцій з готівкою діяв поза межами повноважень враховуючи те, що не мав повноважень на перевірку дотримання вимог Положень №637 та Положення №148 (оскільки такі нормативні акти не відносяться ні до податкового ні до валютного законодавства), а також те, що про порушення вимог Положення 148 мав бути складений окремий акт, судом не приймаються до уваги, оскільки дані обставини не відносяться до предмету позову та як позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення, а не законність проведення перевірки.

З приводу посилання представника позивача на п.22 ст.92 Конституції України, то суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку дана норма Конституції не підлягає до застосування до спірних правовідносин, оскільки норми Указу Президента України №436/95 передбачають фінансову відповідальність, а норма, закладена в п.22 ст.92 Конституції України стосується цивільно-правової, кримінальної відповідальності та відповідальності за вчинення адміністративних правовопорушень.

Крім того, слід зазначити, що як звертає увагу сам позивач в позові, правомірність застосування Указу Президента України №436/95 підтверджена усталеною практикою Верховного Суду (постанова від 12.06.2018 у справі №826/8121/16).

Покази свідків, не спростовують факту допущених порушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Еко-ліс-буд» не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-ліс-буд" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.10.2018 №, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.