Справа № 1440/2332/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 р. № 1440/2332/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом:Міського комунального підприємства "Очаківводоканал", вул. Миру, 24, м. Очаків, Миколаївська область, 57500
до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.09.2018 № 5,

Міське комунальне підприємство «Очаківводоканал» (надалі - Підприємство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги визнати протиправним та скасувати прийняте 14.09.2018 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 5.

В обґрунтування позовних вимог Підприємство вказало, що у 2016-2017 роках воно перебувало у скрутному фінансовому стані, тому не мало коштів для поповнення електронного рахунку адміністрування податку на додану вартість. Ця обставина була перешкодою для реєстрації податкових накладних. На думку позивача, сплачені ним у 2018 році кошти в загальній сумі 877 161,60 грн. (податок на додану вартість) мали зменшити від'ємне значення електронного рахунку, проте відповідач таке зменшення не відобразив. За твердженнями Підприємства, воно «… поступово намагається вийти з кризового стану, натомість Відповідач своїми діями, не надає можливості зменшити від'ємне значення електронного рахунку, для подальшого реєстрування податкових накладних …».

У відзиві на позовну заяву (арк. спр. 69) Управління зазначило, що проведеною перевіркою був встановлений факт відсутності реєстрації позивачем податкових накладних, що стало підставою для застосування відповідних штрафних санкцій. Відповідач вказав на те, що перебування платника податків у скрутному фінансовому стані не звільняє ані від виконання передбачених обов'язків, ані від відповідальності за їх невиконання. На думку Управління, недоречними є посилання у позові на факт сплати Підприємством суми податку на додану вартість, оскільки така сплата відбулася у травні-червні 2018 року, в той час як перевіркою був охоплений період з 01.05.2016 по 30.04.2018.

Правом на подання відповіді на відзив Підприємство не скористалося.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

З 17.08.2018 по 23.08.2018 посадова особа Управління провела документальну позапланову виїзну перевірку Підприємства з метою перевірки дотримання строків реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних за період діяльності з 01.05.2016 по 30.04.2018, результати якої оформила актом від 31.08.2018 № 2116/14-29-14-05/40341163 (надалі - Акт, арк. спр. 15-23).

Відповідно до викладеного в Акті, в означеному періоді позивач, в порушення пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, не зареєстрував 419 податкових накладних на загальну суму 2 356 529,22 грн., з яких 12 податкових накладних на суму 627 357,28 грн. - за відносинами з неплатниками податку (2016 рік).

Податковим повідомленням-рішенням від 14.09.2018 № 5 (надалі - Рішення, арк. спр. 27-33) Управління, з посиланням на висновки Акта, на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 1201.2 статті 1201 Податкового кодексу України, застосувало до Підприємства штраф в сумі 864 585,97 грн. Виходячи з суми, відповідач не застосував штраф щодо тих накладних, які були складені на постачання товарів/послуг для операцій з неплатниками податку на додану вартість (627 357,28 грн.).

Підприємство не заперечило ані викладені в Акті фактичні обставини, ані законність застосування штрафу, ані правильність визначення його суми.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з абзацом першим пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом строк.

Абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підприємство у позовній заяві підтвердило невиконання вказаних вище вимог.

Відповідно до абзацу першого пункту 1201.2 статті 1201 Податкового кодексу України, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 20.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Рішення вказаній нормі не суперечить.

Доводи Підприємства про те що Рішення підлягає скасуванню, оскільки при його прийнятті відповідач не врахував фінансовий стан позивача та причини від'ємного значення електронного рахунку, суд відхилив, оскільки вказані обставини не визначені в якості критеріїв, за якими визначається правомірність рішення контролюючого органу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті Рішення Управління діяло відповідно до норм Податкового кодексу України, тому підстави для визнання протиправним та скасування Рішення відсутні.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 241-243, 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Міського комунального підприємства "Очаківводоканал" (вул. Миру, 24, м. Очаків, Миколаївська область, 57500, ідентифікаційний код 40341163) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 547) відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна