Справа № 759/13298/18
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2019-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/42/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Святошинського районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 9 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП Буніної Є.В., 3-я особа: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом про скасування постанови інспектора Управління Патрульної Поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції Буніної Є.В. від 02.05.2017 року, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 15.08.2018 року, перебуваючи у ВДВС м.Києва ГТУЮ в м.Києві від державного виконавця позивач дізнався, що 13.09.2017 року на нього відкрите виконавче провадження про стягнення штрафу в сумі 850 грн. на підставі постанови БР №720943 від 02.05.2017 року, виданої УПП у м.Києві. 02.05.2017 року позивач здійснив зупинку свого автомобіля «Ауді А-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул..Крутогоріна в м.Києві, при цьому дорожніх знаків, що забороняють зупинку чи стоянку транспорту, в даному місці не було. До нього підійшов працівник поліції та повідомив, що він порушив правила паркування автомобіля, на прохання інспектора він пред'явив всі необхідні документи, не погодився, що порушив правила паркування, копії постанови йому інспектор не вручив, ніякої постанови при ньому складено не було та не давалось йому на підпис, також ніякої постанови по пошті він також не отримав. Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова була складена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури.

Також позивач зазначає, що протокол про адміністративне порушення не складався, працівники поліції відмовились його оформлювати, посилаючись на те, що нібито мають відеозапис, що підтверджує адміністративне правопорушення, однак ознайомити його з відеозаписом відмовились.

Також позивач просив поновити йому строк звернення до суду з даним позовом, оскільки пропущений він ним був з поважних причин.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву та просив розглянути справу у його відсутність.

Представники відповідача та 3-ої особи до суду не з'явились, про час та день слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно положень ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Судом встановлено, що інспектором Управління Патрульної Поліції в м.Києві Департаменту Патрульної Поліції Буніною Є.В. 02.05.2017 року, за порушення вимог ПДР України, винесено постанову серії БР №720943 про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП, на підставі якої правопорушника піддано штрафу в сумі 425,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором УПП в м.Києві Буніною Є.В., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач просить скасувати вказану постанову, оскільки останнім справу було розглянуто безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, тобто на місці вчинення правопорушення, а не в приміщенні Управління патрульної поліції та у зв'язку із тим, що інспектором поліції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо тлумачення понять «за місцем» та «на місці» то дійсно, згідно рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5 - рп / 2015 положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується також нормами ст. 276 КУпАП.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Вказана норма закону передбачає альтернативу щодо місця розгляду наведених адміністративних правопорушень.

При цьому поняття «за місцем вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, що в даному випадку співробітником поліції порушено не було.

При цьому суд також приймає до уваги наступне.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Звертаючись з позовом до суду позивач також посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на те, що інспектором поліції постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена незаконно, оскільки інспектором було порушено визначений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме постанову було складено за відсутності для цього підстав.

Як убачається із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, причиною для притягнення до відповідальності та накладення адміністративного стягнення стало те, що позивач порушив правила зупинки та не пред»явив поліс обов»язкогово страхування в порушення ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві щодо відсутності події правопорушення суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Що стосується заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.122 КАСУ, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

За таких обставин суд вважає, що строк позивачем пропущено з поважних причин, а тому його заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 121, 122, 222, 251, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 9 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП Буніної Є.В., 3-я особа: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №720943 від 02.05.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.П'ятничук