Справа № 810/4442/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4442/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

позивача ОСОБА_3, представника відповідача Соколова Д. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.04.2018 р. № 0053180- 5502-1016 щодо визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у розмірі 4878, 40 грн. та від 16.07.2018 р. № 0053195- 5502-1016/Р щодо визначення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у розмірі 14635, 20 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення про скасування чи відкликання відповідачем ППР від 05.04.2018 р. № 0053180- 5502-1016 матеріали справи не містять, всупереч доводів про помилковість його винесення.

Крім того, апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції про чинність з 01.01.2017 р. рішення Старобезрадичівської сільської ради, прийнятого 26.01.2017 р.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду - частково скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 08.07.2016 р. Старобезрадичівською сільською радою прийнято рішення № 88-8/2016/VІІ, яким на території Старобезрадичівської сільської ради встановлено розміри ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Пунктом 2 додатку до вказаного рішення визначено ставку податку для об'єктів житлової нерухомості понад 250 до 500 м2, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлено на рівні 3 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (а. с. 20-23).

Рішенням Старобезрадичівської сільської ради від 26.01.2017 р. № 192-12/2017/VІІ, внесено зміни до вказаного рішення від 08.07.2016 р. № 88-8/2016/VІІ, у відповідності до яких ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об'єктів житлової нерухомості понад 250 до 500 м2, що перебувають у власності фізичних осіб, зменшено до 1,5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (а. с. 24-27).

У подальшому, Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.04.2018 р. № 0-1016, яким позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у сумі 4878, 40 грн. (а. с. 11).

У зв`язку з некоректною роботою ІТС «Податковий блок» податковим органом було сформовано нове ППР від 16.07.2018 р. № 1-1016/Р, яким нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у сумі 14635, 20 грн. (а. с. 18).

Згідно з розрахунком Головного управління ДФС у Київській області податкове повідомлення-рішення від 16.07.2018 р. № 1-1016/Р, яким визначено податкове зобов'язання у розмірі 14635, 20 грн., застосовано до об'єкту оподаткування - житлового будинку загальною площею 424, 9 м2, виходячи із ставки податку 1,5% (а. с. 19).

Вказані обставини справи сторонами по справі не заперечуються та доказуванню не підлягають в розумінні ч. 1 ст. 78 КАС України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 71-VIІI «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 266 Податкового кодексу України було введено новий вид податку для громадян України: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п. п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі, нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його часток. База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності (п. п. 266.3.1, п. п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Відповідно до п. п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII відповідно до п.п. 22 п. 2 Р. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого слова «три відсотка» замінено цифрами та словом « 1, 5 відсотка» у п. п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України.

Пунктом 3 Р. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону також установлено, що з 1 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до цього Закону, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки єдиного податку для платників першої групи, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та збору за місця для паркування транспортних засобів застосовуються з коефіцієнтом 0,5.

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» цього Закону установлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

За таких обставин, доводи апелянта про необхідність застосування рішення Старобезрадичівської сільської ради від 26.01.2017 р. № 192-12/2017/VІІ з 2018 року є помилковими, а доводи апеляційної скарги в цій частині - безпідставними.

В той же час, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 31.01.2019 р. представник відповідача підтвердив, що рішення від 05.04.2018 р. № 0-1016 було сформовано помилково та у зв'язку з цим вважається відкликаним у розумінні ПК України без необхідності прийняття рішення з цього питання.

Надаючи правову оцінку обставинам справи в цій частині, колегією суддів встановлено, що у відповідності до п. п. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 ПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

При цьому, у відповідності до п. 60.6 ст. 60 ПК України якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

В той же час, ППР від 16.07.2018 р. № 0053195- 5502-1016/Р було винесено не на суму збільшення, а на повну суму податку, з огляду на що колегія суддів приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 05 квітня 2018 року № 0-1016.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом в цій частині приймаються в якості належних, а в іншій частині - відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України розподілу підлягають судові витрати.

Так позивачем було заявлено позовну вимогу майнового характеру на загальну суму 19513, 60 грн. та сплачено судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 1762, 01 грн.

З огляду на те, що розмір задоволених позовних вимог становить ? ціни позову, колегія суддів приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1762, 01 грн./4=440, 50 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 05 квітня 2018 року № 0-1016 скасувати.

В цій частині позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 05 квітня 2018 року № 0-1016.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) з Головного управління ДФС у Київській області (, місцезнаходження: 03680, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, 5а) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 440, 50 гривень (чотириста сорок гривень 50 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 14.02.2019 р.)