Справа № 640/300/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову

12 лютого 2019 року м. Київ № 640/300/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Патратій О.В., за участі секретаря судового засідання Князєвої А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

треті особи 1. Державне підприємство "Укрхімтрансаміак"

2. Шліхта Валентин Михайлович - виконуючий обов'язки директора

ДП "Укрхімтрансаміак"

про визнання протиправним та скасування Наказу №25-п від 12.03.2018р.,

зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Бельдяга С.В.

треті особи: Філімонов Г.Б.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовче засідання на 12.02.2019р.

12.02.2019р. в підготовчому засіданні ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони третій особі - Шліхті В.М. вчиняти дії з керівництва ДП «Укрхімтрансаміак», віднесені Статутом ДП «Укрхімтрансаміак» до повноважень директора;

- зупинити дію наказу від 12.03.2018 №25-п до прийняття рішення по суті даної справи.

Заява про забезпечення позову обґрунтована очевидною протиправністю наказу від 12.03.2018р. № 25-п, оскільки в порушення Постанови Kабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року № 777 «Про проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки» (далі - Постанова № 777) відповідач у оскаржуваному наказі неправомірно визначив строк виконання Шліхтою В.М. обов'язків директора: «до призначення керівника підприємства в установленому законодавством порядку».

Також, як зазначає заявник, оскаржуваний наказ був виданий в період (12.03.2018р.), коли тривав конкурс з заміщення вакантної посади директора ДП «Укрхімтрансаміак». Даним наказом від 12.03.2018р. №25-п відповідач надав спеціальні повноваження на керівництво підприємством Шліхті В.М., який не перебував у трудових відносинах з ДП «Укрхімтрансаміак». Однак, Постановою KM України від 21.03.2018р. № 190 даний конкурсний відбір було припинено. Таким чином, у зв'язку із закінченням підстав для існування спеціального повноваження Шліхти В.М. на виконання обов'язків директора, таке повноваження також автоматично припинилось. Отже відповідач, відповідно вимог п.7.4. Статуту, мав покласти виконання обов'язків на одного із заступників директора, однак цього не зробив. Більш того, відповідач протиправно не вжив жодних подальших заходів, спрямованих на виконання своїх функцій та передбачених Постановою KM України від 03.09.2018 №777. Конкурсний відбір не оголошений по цей час.

Представник відповідача та представник третіх осіб проти поданої заяви позивача про забезпечення позову заперечили.

Розглянувши подану заяву суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

По-перше, суд не вбачає очевидної протиправності оскаржуваного Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 12.03.2018р. № 25-п, яким призначено Шліхту В.М. виконуючим обов'язки директора ДП «Укрхімтрансаміак» з 13.03.2018р. до призначення керівника цього підприємства у встановленому законодавством порядку.

На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб'єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб'єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Натомість, у цьому випадку, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відповідно до вимог Закону саме і наділене повноваженнями на прийняття таких рішень.

Питання обґрунтованості чи необґрунтованості прийняття Міністерством економічного розвитку і торгівлі України Наказу від 12.03.2018р. № 25-п, яким призначено Шліхту В.М. виконуючим обов'язки директора ДП «Укрхімтрансаміак» з 13.03.2018р., в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

По-друге, наслідки оспорюваного рішення відповідача є юридичними, тобто зворотними, а тому, навіть у разі задоволення позову, для поновлення прав позивача не буде необхідно докладати значних зусиль та втрат.

Отже, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із наведених позивачем у клопотанні обставин не вбачається очевидної протиправності оскаржуваного рішення, що є одним із критеріїв забезпечення позову в силу положень ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а правомірність його прийняття підлягає дослідженню під час судового розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Наведене свідчить про відсутність існування підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи предмет спірних правовідносин, оцінивши обґрунтованість доводів клопотання, адекватність його вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін та обсяг позовних вимог, суд вважає, що заява позивача про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 77, 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 13 лютого 2019 року

Суддя О.В. Патратій