Справа № 620/3843/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Чернігів Справа № 620/3843/18

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС у Чернігівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 №.

Позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням, оскільки вважає відсутньою несвоєчасну сплату авансових платежів.

Ухвалою від 22.12.2018 справу прийнято до провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Представник відповідача у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому із позовними вимогами не погодився, зазначивши, що при винесенні оскаржуваного рішення діяв в межах наданих йому повноважень. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на таке.

05.09.2018 ГУ ДФС у Чернігівській області на підставі вимог пп.20.1.4 п.20.1. ст.20, пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 та ст.86 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 із змінами та доповненнями (далі-Кодекс) була проведена камеральна перевірка ФОП ОСОБА_1 (НОМЕР_1) щодо своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб, за результатами якої складено акт від 05.09.2018 №1717/25-01-13-03-33.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.10.2016 ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування (друга група). Згідно п.293.3 ст.293 Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлена в розмірі 5 відсотків доходу (у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку). Згідно п.293.1. ст.293 Кодексу ставки єдиного податку для платників другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. В п.293.2. ст.293 Кодексу зазначено, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно даних зазначених в акті перевірки від 05.09.2018 №1717/25-01-13-03-33 ставка єдиного податку з 01.04.2017 для 2 групи встановлені у розмірі 15 % розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня податкового (звітного) року (3200,00грн.) і складає 480,00грн.

Відповідно до п.295.1 ст.295 розділу XIV Глави І Кодексу платники єдиного податку першої та другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Перевіркою було вказано на порушення ФОП ОСОБА_1 п.295.1 ст.295 розділу XIV глави І Кодексу із змінами та доповненнями, а саме: позивачем було несвоєчасно сплачено єдиний податок.

Згідно Таблиці 1 (акт перевірки №1717/25-01-13-03-33) ФОП ОСОБА_1 мав сплатити єдиний податок за травень місяць (термін сплати 20.05.2017), проте дата сплати зазначена 20.06.2017, термін сплати 20.06.2017 - дата сплати зазначена 19.08.2017, термін сплати 20.07.2017 - дата сплати 19.08.2017, термін сплати 20.08.2017 - дата сплати 18.09.2017, термін сплати 20.09.2017 - дата сплати 19.10.2017, термін сплати 20.10.2017 - дата сплати 16.11.2017. Зазначене відображено в інтегрованій картці обліку платника податку, яка, на думку відповідача, підтверджує несвоєчасну сплату єдиного податку позивачем. Сума сплаченого єдиного податку за кожен місяць складає 480 грн.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 "Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загально обов'язкове державне соціальне страхування" (зареєстрований в Міністерстві юстиції 20.05.2016 за №751/28881) інтегрована картка платника податків містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

З урахуванням вищенаведеного, відповідно до акту камеральної перевірки ГУ ДФС у Чернігівській області було встановлено, що в порушення п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено єдиний податок.

Відповідно до п.122.1 ст.122 Кодексу несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною пп.1 і пп.2 п.291.4 ст.291 Кодексу, тягне за собою накладання штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Отже, на підставі акту камеральної перевірки ФОП ОСОБА_1 направлено податкове повідомлення-рішення від 13.09.2018 № про зобов'язання сплатити штраф за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 1 440,00 грн, яке вручено підприємцю 13.09.2018.

Відповідач, як на правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказує на невідповідність інформації, зазначеної в квитанції та посилається на положення "Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 №666, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.08.2015 за №974/27419, згідно яких при сплаті (стягненні) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійсненні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поверненні помилково або надміру зарахованих коштів в полі "Призначення платежу" розрахункового документа обов'язково вказується реєстраційний номер облікової картки платника податків (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта). А оскільки, згідно із п.1.19 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, відповідальність за відповідність інформації, зазначеної в платіжному дорученні, суті операції, за якою здійснюється переказ, несе платник, вважає свої дії правомірними.

Втім, суд не погоджується з такою позицією відповідача та зазначає, що з матеріалів справи вбачається сплата позивачем єдиного податку за травень місяць 2017 року у розмірі 640,00 грн, що підтверджується квитанцією від 19.05.2017 №325 (а.с.11).

Тобто, позивача притягнуто до відповідальності за невідповідність інформації, зазначеної ним в квитанції, у зв'язку з чим, сплачений ним платіж було зараховано лише 20.06.2017 та спричинило виникнення недоїмки у відповідності до даних інтегрованої картки платника податку.

Проте, наведене жодним чином не спростовує факту виконання позивачем покладеного на нього положеннями п.295.1 ст.295 розділу XIV Глави І Кодексу обов'язку, щодо сплати єдиного податку шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Нормами п.122.1 ст.122 Кодексу встановлена відповідальність за несвоєчасне перерахування, а не за невідповідність даних зазначених в квитанції, що в свою чергу, обумовлює висновок про безпідставність притягнення позивача до відповідальності та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Матеріалами справи спростовується порушення позивачем саме зазначених вище норм Кодексу, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 13.09.2018 № та необхідності його скасування з метою дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких воно спрямоване.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі належних та допустимих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень податкового законодавства України приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання протиправним та скасуваня податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Чернігівській області від 13.09.2018 №.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з квитанції від 26.11.2018 №77, при зверненні до суду позивачем було сплачено 1 841,00 грн. Згідно Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позову майнового характеру, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, судовий збір за подання даного позову повинен складати 704,80 грн. Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Чернігівській області на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн.

Щодо решти сплачених при поданні позову коштів, суд зазначає, що згідно ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки позивачем внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, позивач може звернутися до суду із заявою про повернення надміру сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Чернігівській області від 13.09.2018 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1);

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м.Чернігів, 14000, ).

Повне рішення суду складено 14 лютого 2019 року.

Суддя Л.О. Житняк