Справа № 200/13099/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 р. Справа№200/13099/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання неправомірними дії щодо незастосування при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016-2017 роки при переведенні з одного виду пенсії на інший;

- зобовязання переглянути заяву, здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016-2017 роки з 11 серпня 2018 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначає, що є пенсіонером та отримує пенсію на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення», перебуває на пенсійному обліку відповідача.

Після досягнення 60 років, позивач звернувся до відповідача з заявою про перехід на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак відповідач відмовився приймати заяву про переведення з одного виду пенсії на інший. Після того, позивач звернувся до відповідача з заявою від 11 серпня 2018 року, проте рішення про переведення з одного виду пенсії на інший прийнято не було, а тому вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують його конституційні права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16 січня 2019 року.

16 січня 2019 року розгляд справи відкладено на 04 лютого 2019 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Відповідачем надано письмовий відзив від 15.01.2019 року № 1098/34-1/10 (а.с. 34-35). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні. 11 серпня 2018 року позивачем подано заяву про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 02 грудня 2010 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пенсія за віком на пільгових умовах, яку отримує позивач, призначається за наявності необхідного пільгового стажу за умовою праці на посадах передбачених Списком № 1 або № 2.

Таким чином, управління не може прийняти заяву позивача про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» оскільки позивач вже є пенсіонером за віком.

З зазначених підстав просив відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії ВА № 306029 (а.с. 5). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5 зв.бік).

Позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, що не спростовується сторонами та не заперечується.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Маріупольському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, отримуючи пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2, починаючи з 02 грудня 2010 року, що підтверджується відомостями відповідача у відповіді від 25 жовтня 2018 року № 7139/34-2/03 (а.с. 10) та протоколом управління Пенсійного фонду № 1231 від 02 березня 2001 року (а.с. 41).

Також було встановлено, що позивач працював перебуваючи на пенсії, що підтверджується його трудовою книжкою БТ-І № 3226414 (а.с. 13-18) та заявами про проведення йому перерахунку пенсії (а.с. 45, 49) через кожні два роки через збільшення його страхового стажу і заробітної плати, а також розпорядженням Пенсійного фонду України про такий перерахунок на підставі ч. 4 ст. 42 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а. с. 11).

При цьому, 11 серпня 2018 року позивач звернувся до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, тобто з пенсії за списком № 2 на пенсію за віком, що підтверджується листом відповідача від 25 жовтня 2018 року № 7139/34-2/03 (а.с. 10), а також відповідною заявою позивача (а.с. 7).

Листом від 25 жовтня 2018 року № 7139/34-2/03 управління повідомило, що заява про переведення розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та зазначено, що пенсію призначено вірно, відповідно до діючого пенсійного законодавства України, у звязку з чим, відсутні підставі для переведення на пенсію за віком.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними та такими, що порушують його конституційні права, у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо відмови в переведенні з пільгової пенсії на пільгових умовах за списком № 2 на пенсію за віком, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказано, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 9 даного Закону передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку із втратою годувальника.

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за списком № 2 не входять до правового регулювання Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Пенсія за списком № 2- це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком.

Згідно з ч. 2 статті 40 Закону № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Крім того, в ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом, тому не підлягають застосуванню положення ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин, а показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, відповідач не обґрунтовано застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, що призвело до зменшення розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09 червня 2015 року (справа № 21-550а14).

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, Закону України від 02.09.2014р. №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: 87522, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лермонтова, буд. 31-А, РНОКПП НОМЕР_1) до Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87548, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27-А, ) про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, які виразились у незастосуванні ОСОБА_1 при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016-2017 роки при переведенні з одного виду пенсії на інший.

Зобовязати Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області переглянути заяву ОСОБА_1 та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2016-2017 роки з 11 серпня 2018 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Маріупольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати з судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 08 лютого 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.