Справа № 2540/3200/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/3200/18 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустал» до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустал» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнати протиправною відмову ДФС України у прийнятті податкової накладної № 4 від 24 травня 2018 року сформованої та направленою на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних товариством з обмеженою відповідальністю «Рустал».

Просив зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 4 вiд 24 травня 2018 року, сформовану та направлену товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю «Рустал» 15.06.2018, протягом операцiйного дня, коли її було надiслано до ДФС України для реєстрацiї в Єдиному реєстрi податкових накладних.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник відповідача просив залишити без змін рушення суду першої інстанції з підстав, викладених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2018 мiж ТОВ «Продзерноторг» (постачальник) та ТОВ «Рустал» (покупець) було укладено договiр купiвлi - продажу № 2205/18-2.

Вiдповiдно до 1.1 Договору № 2205/18-2 ТОВ «Продзерноторг» зобов'язувалося передати у власнiсть ТОВ «Рустал» борошно пшеничне, а ТОВ «Рустал» зобов'язувалося прийняти та оплатити його на умовах цього Договору.

Цiна на поставлений за цим Договором товар є договiрною i вказується у специфiкацiях, що є невiд'ємною частиною цього Договору (п. 3.1 Договору № 2205/18- 2).

Також сторонами 22 травня 2018 року було пiдписано Специфiкацiю № 1 вiдповiдно до пункту 1 якої ТОВ «Продзерноторг» зобов'язувалося поставити борошно пшеничне 1 гатунку в кiлькостi 235 тон за цiною 6028,35 грн. за одну тонну без ПДВ на загальну суму 1 416 662, 25 грн., крiм того ПДВ 283 332,45 грн.

22 травня 2018 року пiсля пiдписання договору купiвлi-продажу ТОВ «Продзерноторг» направило на адресу позивача рахунок на оплату № 22/05, та 23 травня 2018 року ТОВ «Рустал» здiйснило його оплату перерахувавши на рахунок постачальника 1 699 994,70 грн.

Товар, який постачальник зобов'язувався поставити ТОВ «Рустал», зберiгався в складських приміщеннях ТОВ «Хардінвест» та на підтвердження наявності такої продукції у власності постачальника ТОВ «Продзенторг» надало копiю Договору складського зберiгання № 220818 вiд 22 травня 2018 року. В свою чергу ТОВ «Хардiнвест» використовувало складське примiщення на пiдставi Договору оренди складського примiщення № 9 вiд 01 сiчня 2018 року, укладеного мiж ТОВ «Будсервiс» та ТОВ «Хардiнвест».

24 травня 2018 року ТОВ «Продзерноторг» передало у власнiсть ТОВ «Рустал» 235 тон борошна 1 ґатунку, що пiдтверджується видатковою накладною № 105 вiд 24 травня 2018 року, та Актом приймання- передачi №1 вiд 24 травня 2018 року. Вiдповiдно до змiсту зазначеного вище Акту приймання - передачi ТОВ «Продзерноторг» прийняло зi зберiгання борошно та передало її ТОВ «Рустал» на пiдставi договору № 2205/18-2, а ТОВ «Рустал» передало ТОВ «Хардiнвест» на пiдставi Договору купiвлi - продажу № 22/0518 вiд 22.05.2018 року (далi по тексту Договiр № 22/0518).

Договiр № 22/0518 було укладено мiж ТОВ «Рустал» та ТОВ «Хардiнвест» 22 травня 2018 року.

Вiдповiдно до 1.1 Договору № 22/0518 ТОВ «Рустал» зобов'язувалося передати у власнiсть ТОВ «Хардiнвест» борошно пшеничне, а ТОВ «Хардiнвест» зобов'язувалося прийняти та оплатити його на умовах цього Договору.

Цiна на поставлений за цим Договором товар є: договiрною i вказується у специфiкацiях, що є: невiд'ємною частиною цього Договору ( пункт 3.1 Договору № 22/0518).

Також сторонами 22 травня 2018 року пiдписано Специфiкацiю № l вiдповiдно до пункту 1 якої, ТОВ «Рустал» зобов'язувалося поставити борошно пшеничне 1 ґатунку в кiлькостi 235 тон за цiною 6099,2916 грн за одну тонну без ПДВ на загальну суму 1433 333,53 грн, крiм того ПДВ 286 666,71 грн.

22 травня 2018 року пiсля пiдписання договору купiвлi-продажу ТОВ «Рустал» надало товариству «Хардiнвест» рахунок на оплату №3 на загальну суму 1720 000, 25 грн, у тому числi ПДВ 286 666,71 грн.

23 травня 2018 року ТОВ «Рустал» передало у власнiсть ТОВ «Хардiнвест» 235 тон борошна пшеничного 1 ґатунку, що пiдтверджується видатковою накладною № 3 вiд 24 травня 2018 року та вищезазначеним Актом приймання-передачi №1 вiд 24 травня 2018 року.

Оплату за отриманий товар ТОВ «Хардiнвест» здiйснило частково, перерахувавши на поточний рахунок ТОВ «Рустал» 1485000,00 грн, що пiдтверджується наступними платiжними документами: платiжне доручення № 1 вiд 05.06.2018р. на суму 286 000, 00 грн.; платiжне доручення № 2 вiд 06.06.2018р. на суму 200 000, 00 грн; платiжне доручення № 3 вiд 06.06.2018р. на суму 500 000, 00 грн; платiжне доручення № 4 вiд 07.06.2018р. на суму 199 000, 00 грн.; платiжне доручення № 5 вiд 08.06.2018р. на суму 100 000, 00 грн.; платiжне доручення № 6 вiд 15.06.2018р. на суму 200 000, 00 грн.

Під час здійснення операцій з постачання товарів позивачем було оформлено податкову накладну від 24.05.2018 № 4 (а.с. 38), яку 15.06.2018 подано до ДФС України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно Квитанції № 1 від 17.06.2018, наявної в матеріалах справи (а.с. 39), документ не було прийнято та зазначено причину «можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів».

19.06.2018 відповідачем на адресу позивача направлено лист № 6969/10/25/01-12-01-09 «Про надання пояснень та їх документальне підтвердження» з вимогою надати документи на підтвердження спірних господарських правовідносин ТОВ «Рустал».

Позивачем 20.06.2018 було надано відповідь ДФС України на вищевказаний лист направлено відповідні документи.

Крім того, 22.06.2018 позивачем було повторно відправлено податкову накладну від 24.05.2018 № 4 до ДФС України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, натомість згідно Квитанції № 1 від 23.06.2018 документ прийнято не було, як такий, що поданий повторно.

14.08.2018 ТОВ «Рустал» було надіслано відповідачу скаргу на невиконання податковим органом умов Договору про визнання електронних документів, на що отримано відповідь, що ГУ ДФС у Чернігівській області відповідно до функцій, визначених Податковим кодексом України, не має можливості вирішити по суті порушене питання.

Крім того, 23.06.2018 позивачем було оформлено податкову накладну від 24.05.2018 № 5, яку подано до ДФС України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно Квитанції № 1 від 23.06.2018, наявної в матеріалах справи, реєстрація документа була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів.

У результаті недотримання позивачем строків реєстрації податкових накладних податковим органом було проведено камеральну перевірку, за результатами якої складено Акт №1132/25-01-12-05/22/38543935 від 06 серпня 2018 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Рустал» було подано до Головного управління ДФС у Чернігівській області заперечення на вищевказаний Акт перевірки, у який зазначено про помилкове направлення на реєстрацію податкової накладної № 5 від 24.05.2018, яка повністю ідентична накладній № 4 від 24.05.2018.

У відповідь на заперечення позивача ГУ ДФС у Чернігівській області повідомило ТОВ «Рустал», що податкова накладна № 5 від 24.05.2018 має статус «реєстрацію зупинено», висновки, викладені в Акті скасовуються, податкове повідомлення-рішення прийматись не буде.

Вважаючи відмову відповідача у реєстрації податкової накладної № 4 від 24.05.2018 протиправною, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відмова 23 червня 2018 року ДФС України у реєстрації податкової накладної № 4 від 24.05.2018, є правомірною, оскільки у Єдиному реєстрі податкових накладних була зареєстрована аналогічна податкова накладна № 5 від 24.05.2015. В свою чергу, звернення позивача до суду з вимогою про зобов'язання зареєструвати податкову накладну № 4 від 24.05.2018 є передчасним, оскільки на даний момент податковим органом не вирішено питання стосовно аналогічної податкової накладної № 5 від 24.05.2018.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції судова колегія зазначає наступне.

Імперативними приписами підпунктів 16.1.2 та 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Порядок складання та реєстрації податкових накладних регулюється статтею 201 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних».

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (в подальшому - Порядок № 1246) реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг) та залишаються у їх постачальника (продавця); складені під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України; складені в межах виконання угод про розподіл продукції; складені за операціями з постачання товарів (послуг), які звільнені від оподаткування) незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній та/або розрахунку коригування.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Згідно з п. 2 Порядку № 1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, позивачем 15.06.2018 надіслано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 24.05.2018.

Податковим органом документ не було прийнято з зазначенням підстав можливого припинення дії Договору про визнання електронних документів.

20 сiчня 2016 року мiж Прилуцькою ОДПI ГУ ДФС у Чернiгiвськiй областi та платником податкiв було укладено Договiр № 200120161 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документiв, поданих платником податкiв iз застосуванням електронного цифрового пiдпису (далi - ЕЦП) до органiв ДФС засобами телекомунiкацiйного зв'язку на електронних носiях, як оригiналу.

Договiр набирає чинностi з моменту його пiдписання сторонами та дiє: до закiнчення строку чинностi посилених сертифiкатiв вiдкритих ключiв. Якщо платник податкiв подає до органу ДФС новi посиленi сертифiкати ЕЦП, цей Договiр вважається пролонгованим до закiнчення термiну чинностi нових посилених сертифiкатiв ключiв. Органи ДФС не несуть відповідальність за порушення обміну інформацією, що виникло внаслідок несправності будь-яких засобів телекомунікаційного зв'язку, відключення та перебоїв у мережах живлення, несправності апаратних засобів платника податків.

Дію даного Договору було поновлено (відновлено) при подачі позивачем 23.06.2018 для реєстрації податкової накладної № 4 від 24.05.2018, відтак, права щодо визнання електронних документів відновлені, що підтверджується квитанцією № 1 від 23.06.2018.

З огляду на це, в оскаржуваному судовому рішенні викладений правильний висновок, що відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту, встановлений при розгляду справи по суті, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Крім того, предметом судового розгляду у даній справі є законодавчо обумовлена можливість чи неможливість прийняття для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних ПН №4 від 24.05.2018 р. за обставин, що до ЄРПН вже прийнята ПН№5 від 24.05.2018р. складена на ту ж саму оподатковувану операцію та є повністю ідентична вказаній податковій накладній № 4

ТОВ «Рустал» 23.06.2018 було оформлено податкову накладну № 5 від 24.05.2018, яка складена на ту саму оподатковану операцію та повністю ідентична податковій накладній № 4 від 24.05.2018, та подано до ДФС України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Вказана податкова накладна була зареєстрована податковим органом, що підтверджується квитанцією № 1 від 23.06.2018, наявною в матеріалах справи.

Згiдно з умовами пункту 201.7 статтi 201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарiв/послуг, а також на суму коштiв, що надiйшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

За приписами пункту 187.1 статтi 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарiв/послуг вважається дата, яка припадає на податковий перiод, протягом якого вiдбувається будь-яка з подiй, що сталася ранiше:

дата зарахування коштiв вiд покупця/замовника на банкiвський рахунок платника податку як оплата товарiв/послуг, що пiдлягають постачанню;

дата вiдвантаження товарiв, а в разi експорту товарiв - дата оформлення митної декларацiї, що засвiдчує факт перетинання митного кордону України, оформлена вiдповiдно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвiдчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, податкова накладна складається окремо на кожне повне або часткове постачання товарiв/послуг, а також на суму коштiв, що надiйшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 4 Порядку № 1246 передбачено, що до Реєстру вносяться вiдомостi щодо податкових накладних та/або розрахункiв коригування, якi прийнятi до Реєстру та пiдлягають реестрацiї, реєстрацiю яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рiшення про реєстрацiю або вiдмову у реєстрацi.

За умовами пункту 5 Порядку № 1246 реєстрації підлягають податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що складання і відповідно, подання для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних двох податкових накладних у разі одноразової поставки товарів/послуг не відповідає нормам Податкового кодексу України та не дає можливості ідентифікувати операції.

Враховуючи, що оподатковувана операцiя вже була вiдображена в Єдиному реєстрi податкових накладних шляхом прийняття податкової накладної № 5 вiд 24.05.2018 року, то реєстрацiя податкової накладної № 4 від 24.05.2018 фактично буде її повторним вiдображенням в Єдиному реєстрі податкових накладних, що суперечить чинному законодавству.

Апелянт посилається на те, що наразі податковим органом не вирішено питання стосовно аналогічної податкової накладної № 5 від 24.05.2018. Однак, як і вказано судом першої інстанції, питання щодо скасування відмови у реєстрації податкової накладної № 5 від 24.05.2018 та зобов'язання зареєструвати останню позивачем перед судом не ставилось.

У взаємозв'язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустал» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустал» до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 19.02.2019