Справа № 240/4886/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4886/18

Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Житомирській області до відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2018 року позивач ОСОБА_4 управління Національної поліції в Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними дії відповідача щодо винесення постанови від 25.09.2018 серії ВП №56667787 про скасування процесуального документа.

Також, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову від 25.09.2018 серії ВП №56667787 про скасування процесуального документа.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутні клопотання позивача про участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, 04.02.2019 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без його участі та в якому він зазначає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримує в повному обсязі.(а.с.166)

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Третя особа в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутні клопотання позивача про участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами - рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 рок у справі №806/1028/18 адміністративний позов ОСОБА_2 до Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання надати повну та достовірну інформацію на звернення від 26.01.2018 було задоволено та зобов'язано Житомирський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області розглянути звернення ОСОБА_2 від 26 січня 2018 року та за його результатами надати заявнику повну та достовірну інформацію.

Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 17 травня 2018 року.

12 червня 2018 року Житомирським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду від 16.04.2018 у справі № 806/1028/18 було видано виконавчий лист № 1845 2018 р., яким зобов'язано Житомирський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області розглянути звернення ОСОБА_2 від 26.01.2018 та за його результатами надати заявнику повну та достовірну інформацію (а.с.68)

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_2 (а.с.46) було винесено постанову від 25.06.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56667787 за виконавчим листом Житомирського окружного адміністративного суду № 806/1028/18 від 12.06.2018 (а.с.48).

У зв'язку з тим, що Житомирський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області не має статусу юридичної особи, а є лише структурним підрозділом юридичної особи - Головного управління Національної поліції в Житомирській області (), останнє листом від 10.07.2018 №88/26/01-2018 (а.с.50-51) повідомило Відділ примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, що 16 травня 2018 року на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі № 806/1028/18, Житомирським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області було розглянуто звернення ОСОБА_2 від 26.01.2018 та за його результатами заявнику було надано повну та достовірну інформацію листом від 16.05.2018 №8086/01/01/2018, тобто виконано рішення суду. Крім того, в листі позивач зазначив, що згідно з інформацією з офіційного веб-сайту «Укрпошта», 30 травня 2018 року ОСОБА_2 було особисто отримано запитувану ним у зверненні інформацію, а тому на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» позивач просив відповідача закінчити виконавче провадження.

В підтвердження викладених в листі обставин, позивач надав до Відділ примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області копію листа від 16.05.2018 №8086/01/01/2018 (а.с.52), копію фіскального чеку від 22.05.2018 про направлення ОСОБА_2 рекомендованого листа за номером шрихкодового ідентифікатора 543 (а.с.52) та витяг з відстеження поштового відправлення на офіційному веб-сайті «Укрпошти» за номером шрихкодового ідентифікатора 543 (а.с.53).

Суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи встановлено, що Житомирський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, розглянувши звернення ОСОБА_2 від 26.01.2018 щодо можливого розміщення в адміністративному приміщенні Житомирського відділу поліції громадської організації «Рада Ветеранів», листом від 16.05.2018 №8086/01/01/2018 надав останньому інформацію, що адміністративне приміщення Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області з грудня 2017 року перебуває на балансі Головного управління Національної поліції в Житомирській області та повідомив, що будь-які громадські організації у вказаному приміщенні відсутні (а.с.52).

Зазначений лист від 16.05.2018 №8086/01/01/2018 був зареєстрований в Журналі обліку вихідних та внутрішніх документів Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією зазначеного журналу (а.с.14-15).

У зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду, 20 липня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_5, керуючись при цьому вимогами п.9 ч.1 ст.39 та ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 56667787 з примусового виконання виконавчого листа №806/1028/18, виданого 12 червня 2018 року Житомирським окружним адміністративним судом (а.с.58).

Не погоджуючись з такими діями старшого державного виконавця Дідівського А.С., Головієнко Петро Васильович 05 вересня 2018 року подав до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області скаргу на постанову від 20.07.2018 про закінчення виконавчого провадження ВП 56667787, в якій зазначив, що вважає постанову від 20.07.2018 незаконною та безпідставною, а рішення суду - не виконаними. З огляду на зазначене ОСОБА_2 просив скасувати постанову від 20.07.2018 про закінчення виконавчого провадження ВП 56667787 та відновити виконавче провадження (а.с.59).

За наслідками розгляду вищезазначеної скарги, начальником відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_6 було прийнято постанову від 25.09.2018 про скасування процесуального документа, а саме: постанови від 20.07.2018 про закінчення виконавчого провадження № 56667787, виданої старшим державним виконавцем Дідівським Андрієм Савелійовичем при примусовому виконанні виконавчого листа №806/1028/18 від 12.06.2018, оскільки було встановлено, що державний виконавець дійшов передчасного висновку про відсутність обов'язку відповідача (боржника) щодо виконання рішення суду у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням (а.с.62-63).

Натомість, ОСОБА_4 управління Національної поліції в Житомирській області вважає, що надані ним відповідачу копія листа від 16.05.2018 №8086/01/01/2018 (а.с.52), копія фіскального чеку від 22.05.2018 про направлення ОСОБА_2 рекомендованого листа за номером шрихкодового ідентифікатора 543 (а.с.52) та витяг з відстеження поштового відправлення на офіційному веб-сайті «Укрпошти» за номером шрихкодового ідентифікатора 543 є належним доказом фактичного виконання рішення суду в повному обсязі, а тому воно звернулось до суду з позовом, в якому просить скасувати протиправну, на його думку, постанову від 25.09.2018 про скасування процесуального документа.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції керувався тим, що відповідач, приймаючи постанову від 25.09.2018 про скасування процесуального документа дійшов хибного висновку про наявність підстав для скасування постанови від 20.07.2018 про закінчення виконавчого провадження ВП 56667787. В свою чергу, позивачем під час розгляду справи доведено та підтверджено наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів протиправність винесення постанови від 25.09.2018 про скасування процесуального документа у виконавчому провадженні № 56667787, а тому позовні вимоги Головного управління Національної поліції в Житомирській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень га рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положенням ч.1, 2 ст.18 Закону № 1404-VIII зазначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 5 статті 26 Закону визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII у разі фактичного виконання боржником у повному обсязі рішення суду за виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню.

Згідно з ч.2 ст.39 Закону №1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до Розділу ІІ Інструкції з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України затвердженої Наказом МВС України від 13.06.2016 №503 контроль за виконанням документів у Національній поліції України здійснюється Департаментом організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України - за дотриманням строків виконання розгляду звернень і запитів народних депутатів України, документів Генеральної прокуратури України та органів прокуратури України, звернень громадян (у тому числі поданих на особистому прийомі), запитів на публічну інформацію, адвокатських запитів, запитів щодо надання відомостей, зазначених у деклараціях, та підготовки відповідей на них.

Згідно з ст.14 ЗУ "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до п.4,5 Розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930 - громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має права, визначені статтею 18 Закону України «Про звернення громадян». Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Згідно з п.22, 23 Розділу ІV Порядку №930 результати розгляду звернення заносяться до журналу реєстрації звернень громадян, журналу обліку особистого прийому громадян або до РКК, а також до контрольної картки на звернення громадян (додаток 13), яка після підписання керівником структурного підрозділу подається до служби діловодства разом із копією відповіді заявнику для зняття з контролю. Реєстрація відповідей на звернення громадян здійснюється за індексами, присвоєними під час реєстрації. Відповіді на звернення громадян надсилаються на бланках відповідних органів (підрозділів) поліції.

Також, порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян в апараті МВС, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС визначений в Положенні про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженому наказом МВС України від 10.10.2004 №1177.

Відповідно до п.4.7 Положення №1177 відповідь за результатами розгляду звернення в обов'язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв'язання порушених у зверненні питань, за підписом керівника або його заступника. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Враховуючи зазначене, а також надані докази Головного управління Національної поліції в Житомирській області (лист відповідь (а.с.13, 52), журнал обліку вихідних та внутрішніх документів (а.с.15-16) копію чека з поштового відділення про направлення рекомендованого листа за відповідним номером (а.с.52), витяг з веб-сайту ПАТ "Укрпошта" за відповідним трек-номером (а.с.53), колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив, що не визначено, яким видом поштового відправлення має бути надіслана відповідь на звернення громадян про надання інформації.

Разом з тим, зазначивши, що відповідно до п.99, 105, 106 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 рекомендовані поштові відправлення адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. Для одержання реєстрованого поштового відправлення одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред'явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Крім цього, ст.6 Конвенції та ст.55 Конституції України кожній особі гарантується право на доступ до правосуддя, яке включає в себе право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Як роз'яснив Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Обов'язковою умовою надання захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Тобто, гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

Висновки аналогічного змісту були наведені у постанові Верховного Суду України від 07.02.2017 по справі №21-3072а16.

Разом з тим, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Однак, матеріали справи свідчать, що позивач належним чином направив відповідь на звернення ОСОБА_2 згідно з матеріалами справи, яка була вручена останньому особисто про, що свідчить витяг з веб-сайту ПАТ "Укрпошта" за відповідним трек-номером.

Колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що в звернені ОСОБА_2 від 26.01.2018, заявник просив надати інформацію щодо посадової особи, яка дозволила розташування громадської організації "Рада ветеранів" в службовому приміщенні Відповідача (м.Житомир, вул.Л.Українки,17) та на підставі яких документів; надання копії документів (розпорядження) щодо такого розміщення, копії відповідного договору оренди приміщення, копію оціночної вартості такого приміщення; необхідності проведення перевірки сплати комунальних платежів та орендної плати за користування цим приміщенням.

В свою чергу, ОСОБА_4 управління Національної поліції в Житомирській області (житомирський відділ поліції) надав відповідь на звернення, що будь-які громадські організації у приміщенні Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області за адресою м.Житомир, вул.Лесі Українки, 17 відсутні. Тобто, вказав, що громадська організація "Рада ветеранів" в службовому приміщенні Відповідача (м.Житомир, вул.Л.Українки,17) не перебуває, а тому відповідь можна назвати повною та вичерпною.

Враховуючи зазначене, позивачем правомірно направлено лист відповідачу від 10.07.2018 №88/26/01-2018, яким повідомлено про повне самостійне виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі № 806/1028/18 шляхом розгляду звернення ОСОБА_2 від 26.01.2018 та надсилання йому, за результатами такого розгляду, повної та достовірної інформації листом від 16.05.2018 №8086/01/01/2018 з відповідними доказами даної дії.

Однак, 25 вересня 2018 року начальником відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_6, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2, було прийнято постанову про скасування постанови від 20.07.2018 про закінчення виконавчого провадження № 56667787.

В обґрунтування прийняття такого рішення зазначено, що відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 реєстр рекомендованих відправлень є лише доказом прийняття відділенням зв'язку поштового відправлення, проте він не дає можливості перевірити вміст поштового відправлення. Згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. А тому, думку відповідача, належним доказом добровільного виконання рішення суду на предмет надання суб'єктом владних повноважень публічної інформацій може бути опис поштового відправлення з відбитком календарного штемпеля про прийняття до поштового відправлення саме зазначених в описі документів разом з розрахунковим документом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу. Крім того, будь-яким іншим доказом може бути письмове підтвердження позивача (розписка, штамп про отримання, тощо) про отримання листа відповідача та доданих до нього документів. З огляду на викладе відповідач зазначив, що надані державному виконавцю копій листа від 16.05.2018 № 8086/01/01/2018 та фіскального чеку про поштове відправлення рекомендованого листа від 22.05.2018 не можуть бути беззаперечним доказом надіслання на адресу ОСОБА_2 відповіді на звернення від 26.01.2018, оскільки зазначені документи не розкривають дійсного змісту поштового відправлення врученого позивачу (а.с.62-63).

Проте, таке рішення прийняте на підставі скарги ОСОБА_2 від 05.09.2018, однак дослідивши дану скаргу ОСОБА_2 не вказує, що ним не отримано інформацію від позивача, а зазначає, що на його думку вимоги виконавчого провадження ВП 56667787 не виконані.

Крім того, згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем в свою чергу не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність винесення постанови про скасування процесуального документа, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, суд першої інстанції вмотивовано дійшов висновку про те, що визнання незаконною та скасування оскаржуваної постанови є належним і допустимим способом захисту прав позивача у даній справі, що у повній мірі відновлює порушене право.

В частині доводів апеляційних скарг щодо неналежного відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відділ примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області не є належним відповідачем у даній справі з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.287 КАС України встановлено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 "Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1302/29432, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Наказом Міністерства юстиції від 20.04.2016 № 1183/5 затверджено Типове положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відповідно до пункту 1 якого управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - ОСОБА_3) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) та є структурним підрозділом головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції).

До складу ОСОБА_3 входить відділ примусового виконання рішень.

Тому, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби. У зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Отже, враховуючи вищевикладені норми, а також предмет позовних вимог, апеляційний суд вважає, що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача.,

Однак, ці обставини не були враховані судом першої інстанції, заміна відповідача проведена не була, отже судом допущені порушення норм процесуального законодавства.

При цьому, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача, зазначені обставини є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відтак, оскаржуване рішення суду першої інстанцій є правильним по суті, однак постановлене з порушенням норм процесуального права.

Разом з тим, ч.2 ст.350 КАС України вказано, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.12.2018 у справі № 357/11497/16-а.

Крім того, матеріали справи підтверджують, що згідно з довіреностями Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.44, 78, 121, 143, 167) представникам надавалось право представництва не тільки відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, а й на особу, яка мала б бути належним відповідачем ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та ОСОБА_4 територіальне управління юстиції у Житомирській області.

Стосовно вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 в частині не врахування судом першої інстанції постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 10.10.2017 в справі №806/2146/17, колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на дану постанову є недоцільним, оскільки виконавче провадження ВП №56667787 було відкрите на підставі виконавчого листа №806/1028/18 від 12.06.2018, який виданий на підставі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 №806/1028/18.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині не врахування судом першої інстанції заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем,, колегія суддів зазначає, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 позовна заява Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишалась без руху, в тому числі з підстав пропуску строку звернення до суду.

01.11.2018 до суду першої інстанції надійшла заява про виправлення недоліків апеляційної скарги (поновлення строку на подачу позовної заяви). В подальшому ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, тобто, суд першої інстанції приймаючи ухвалу про відкриття провадження, врахував доводи зазначені в заяві від 01.11.2018 та дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

В частині доводів апелянта щодо не врахування судом першої інстанції рішення Житомирського окружного адміністративного суду в справі №806/1028/18 від 12.06.2018 (а.с.82-83), колегія суддів зазначає, що матеріали справи на а.с.82-83 містять рішення Житомирського окружного адміністративного суду в справі №806/1028/18 від 16.04.2018 та при прийнятті оскаржуваного рішення від 03.12.2018 суд першої інстанції не міг не взяти до уваги рішення від 16.04.2018 в справі №806/1028/18, оскільки неодноразово робить посилання на нього, а тому на думу колегії суддів він в повній мірі дослідив його та врахував при прийнятті рішення від 03.12.2018 (вимоги звернення ОСОБА_2 від 26.01.2018 зазначенні в рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 в справі №806/1028/18).

Щодо доводів апеляційних скарг в іншій частині, колегія суддів наголошує, що вони ніяким чином не впливають на правильність прийнятого рішення по суті.

Разом з тим, згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у п.36 по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

А тому, оскільки доводи апеляційних скарг не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 лютого 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9