Справа № 202/6189/16-а(2-а/0202/187/2016)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 202/6189/16-а(2-а/0202/187/2016)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року у справі № 202/6189/16-а (суддя І інстанції Волошин Є.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії стягнення заборгованості та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

4 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12 травня 2017 року (а.с. 134) просила:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо розрахунку та недоплати пенсії з 1 січня 2008 року;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії з 1 січня 2008 року;

- стягнути з відповідача недоплачену пенсію з урахуванням моральної шкоди в розмірі 40879,6 грн;

- визнати право позивача на отримання пенсії станом на 31 серпня 2016 року в розмірі 2531,84 грн.

Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено у зв'язку з його безпідставністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачу розрахована і виплачується відповідно до приписів чинного законодавства.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати судове рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує, що судом не мотивовані висновки і не надано аналізу доводам і розрахункам, викладеним у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію за віком розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська із зверненнями від 25.02.2011 року, 19.02.2016 року та 22.02.2016 року з вимогою про перерахунок пенсії.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська № 834/С від 10.03.2011 року на звернення від 25.02.2011 року позивача повідомлено, що згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська позивачу перераховано та виплачено щомісячне довічне грошове утримання у відповідності статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.05.2010 року по 08.11.2010 року. Доведено до відома позивача, що відповідно до листа Пенсійного Фонду України № 24120/02-20 від 23 грудня 2010 року при обчисленні розміру пенсії у період виконання рішення суду не встановлюються доплати та зафіксовані індексації.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська № 1701/02/40 від 17.03.16 року на звернення від 19.02.2016 року та 22.02.2016 року позивача повідомлено, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська. За результатами перевірки пенсійної справи встановлено, що пенсія позивачу нараховується та виплачується у повній відповідності до чинного законодавства. У зв'язку з наданням неодноразових відповідей на звернення позивача стосовно питання виплати пенсії на підставі статті 8 ЗУ «Про звернення громадян», листування з позивачем припинено.

Відповідно до інформації наданої у листі Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 21.07.2016 року № 469/03/21, нарахування пенсії позивачу складається: 1003,03 грн. - основний розмір пенсії; 126,97 грн. - доплата до прожиткового мінімуму; 130,39 грн. - доплата за 13 років понад нормованого стажу; 5,56 грн. - підвищення з 01.03.2010 року по ст. 42 ч.2 Закону; 25,50 грн. - підвищення з 01.03.2011 року по ст. 42 ч.2 Закону; 66,43 грн. - надбавка дітям війни; 45,37 грн. - зафіксована індексація.

Вважаючи дії відповідача при виконанні судового рішення протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Фактично незгода позивача з діями відповідача полягає в наступному:

1. неправильно проведено розрахунок пенсії з 1 січня 2008 року, у зв'язку з чим у період по 30 вересня 2008 року вона отримувала пенсію на 86,41 грн менше;

2. у листопаді 2009 року неправильно неправильно нараховано доплату до пенсії за перевищення нормативно встановленого стажу, в результаті чого у січні-липні 2010 року вона отримувала пенсію в меншому розмірі;

3. підвищення до пенсії відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 31,06 грн нараховано лише у травні 2011 року, а за березень-квітень 2011 року не нараховано і не виплачено;

4. не проведено індексацію пенсії в період з 1 січня 2009 року по 1 квітня 2010 року, 1 травня 2010 року, а також з 1 травня 2012 року по 1 травня 2014 року;

5. не нараховано і не виплачено відповідачем встановлену відповідно до постанови КМУ від 23 квітня 2012 року № 327 щомісячну надбавку в розмірі 84,76 грн.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ.

Розглядаючи адміністративний позов по суті, суд першої інстанції не надав оцінки обставинам стосовно дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів щодо частини позовних вимог за період по 3 квітня 2016 року включно. З цього приводу колегія суддів апеляційного суду зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України в редакції станом на час звернення позивача із позовом (4 жовтня 2016 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Відповідно до ч. 2 цієї статті звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Як зазначалось вище, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача і зобов'язати останнього виплатити недоплачену пенсію за періоди: з 1 січня по 30 вересня 2008 року; з січня по липень 2010 року; за березень-квітень 2011 року; з 1 січня 2009 року по 1 квітня 2010 року та по 1 травня 2010 року, з 1 травня 2012 року по 1 травня 2014 року, а також з 1 травня 2012 року відповідно до постанови КМУ від 23 квітня 2012 року № 327.

Натомість за захистом своїх прав до суду позивач звернулася лише 4 жовтня 2016 року, тобто з порушенням шестимісячного строку щодо позовних вимог за період до 4 квітня 2016 року, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнавалась кожного місяця, отримуючи пенсію в неналежному, на її думку, розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Аналогічні за своїм змістом норми містяться у статті 123, п. 8 частини 1 статті 240 КАС України в редакції, яка є чинною на час розгляду справи апеляційним судом

За приписами частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 240 КАС України.

Отже, пропуск позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом відповідно до ч. 1 статті 319 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та залишення адміністративного позову без розгляду.

З огляду на вказане позов за період з 1 січня 2008 року по 3 квітня 2016 року підлягає залишенню без розгляду з підстав пропущення процесуального строку звернення до суду.

Стосовно позовних вимог в частині ненарахування та невиплати надбавки до пенсії відповідно до постанови КМУ від 23 квітня 2012 року № 327 в розмірі 84,76 грн позивачем не наведено у позові та апеляційній скарзі жодних доводів в обґрунтування наявності у неї права на таку надбавку, а також щодо розміру цієї надбавки, у зв'язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині щодо безпідставності позову.

В частині визнання права позивача на отримання пенсії у відповідному розмірі колегія суддів зазначає, що обчислення розміру пенсії не відноситься до компетенції адміністративного суду, який за приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України у таких справах вирішує спори щодо рішень, дій чи бездіяльності органу пенсійного фонду. Визначення ж розміру пенсії відноситься до компетенції саме органу ПФУ, проте позивачем відповідне рішення чи розпорядження останнього з цього приводу не оскаржується. Отже, позивачем у цій частині неправильно обрано спосіб захисту, що позбавляє суд можливості застосувати інші способи судового захисту та перевірити правильність обчислення відповідачем пенсії позивача у конкретному рішенні чи розпорядженні про це. З огляду на вказане судом першої інстанції в цій частині в позові відмовлено правомірно.

У задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди судом першої інстанції також відмовлено правильно, оскільки протиправних дій відносно позивача з боку відповідача судом не встановлено.

За таких обставин, постанова суду в частині відмови у позові за період з 1 січня 2008 року по 3 квітня 2016 року включно підлягає скасуванню, а позов у цій частині - залишенню без розгляду. В іншій частині постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає залишенню без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6-9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року у справі № 202/6189/16-а скасувати в частині відмови в задоволенні позову за період з 1 січня 2008 року по 3 квітня 2016 року і в цій частині позов залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року у справі № 202/6189/16-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко