Справа № 540/2583/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2583/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з позовом до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач-1), в якому просить скасувати рішення відповідача від 23.11.2018 року № 7 про відмову у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком та зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком як матері, що здійснювала виховання дитини інваліда до шестирічного віку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення за призначенням пенсії.

Ухвалою від 19.12.2018 року у справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін, відповідачу наданий строк для надіслання відзиву - п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Ухвалою від 18.01.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач-2) залучене до участі у справі в якості співвідповідача, подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначене на 12.02.2019 року о 14:00 год.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, на час звернення до відповідача-1 із заявою від14.11.2018 року про призначення пенсії відповідно до трудової книжки має трудовий стаж більше 15 років. Позивач здійснювала догляд за сином - ОСОБА_2, якому 02.06.2000 року встановлений діагноз гострий лейкоз та інвалідність у віці 6 років 4 місяців, що підтверджується посвідченням дитини-інваліда від 06.06.2000 року НОМЕР_4. З дня народження до моменту смерті - 13.06.2016 року син позивача проживав разом із нею, що підтверджується відповідною довідкою. ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до положень статті 115 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вона має право на призначення дострокової пенсії за віком, як мати особи - інваліда з дитинства, яка виховувала його до 6-річного віку, має страховий стаж не менше 15 років та яка досягла 50-річного віку. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

23.01.2019 року відповідач-2 - ГУ ПФУ в Херсонській області надіслав до суду відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію наступним. Позивач порушила вимоги п. 1.2 та 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 року № 22-1, а саме: документи для призначення пенсії повинні бути надані працюючою особою особисто до пенсійного органу за місцем її проживання (реєстрації) або ж через уповноважену особу підприємства, в якому особа працює до пенсійного органу за місцезнаходженням даного підприємства; також особа, яка звертається за пенсією повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання та вік). Натомість, надані ОСОБА_1 документи, надіслані поштою та зареєстровані 14.11.2018 року № 2497. Разом з тим, відповідно до п. 2.18 Порядку № 22-1 у разі якщо дитина визнана інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, то для призначення матері, що її виховувала, дострокової пенсії необхідно надати до пенсійного органу висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Зазначений висновок позивачем не надано разом з заявою про призначення дострокової пенсії. Оскільки при зверненні до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії позивач не виконала вимоги Порядку № 22-1, а саме: не надала всіх необхідних документів, відтак оскаржуване рішення є законним. На підставі викладеного ГУ ПФУ в Херсонській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

06.02.2019 року позивач надіслала заяву про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Відповідач-1 - відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не забезпечив явку свого представника у судове засідання, причини неявки суду не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву не надіслав.

12.02.2019 року відповідач-2 - ГУ ПФУ в Херсонській області надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).

Таким чином, суд здійснює розгляд справи в письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має такий трудовий стаж:

- 01.09.1984 - 17.07.1987 роки - навчання в Ангренському планово-економічному технікумі;

- 26.04.1988 року - прийнята бухгалтером на роботу до Новокаховського заводу силікатної цегли (02.03.1992 року перейменований у колективне підприємство "Новокаховський завод силікатної цегли", 10.10.1998 року - у закрите акціонерне товариство "Новокаховський завод силікатного цегли");

- 19.02.2001 року - звільнена за п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін;

- 20.03.2001 року - призначена допомога по безробіттю відповідно до п. 1 ст. 23 Закону України "Про зайнятість населення";

- 14.03.2002 року - припинена виплата допомоги по безробіттю відповідно до п.п. 12 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття";

- 08.10.2002 року - прийнята на посаду бухгалтера до головної бухгалтерії ВАТ Приладобудівного заводу "Сокіл";

- 05.02.2003 року - переведена на посаду начальника бюро ВАТ Приладобудівного заводу "Сокіл";

- 01.08.2003 року - переведена на посаду заступника головного бухгалтера ВАТ Приладобудівного заводу "Сокіл";

- 04.01.2005 року - звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 05.01.2005 року - прийнята на посаду головного бухгалтера приватної телерадіокомпанії "Рубін-плюс";

- 30.03.2007 року - звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 02.04.2007 року - прийнята на посаду головного бухгалтера ТОВ "Південенерго";

- 31.05.2007 року - звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 01.06.2007 року - призначена на посаду бухгалтера ВАТ Приладобудівного заводу "Сокіл";

- 23.07.2007 року - звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 25.07.2007 року - прийнята на посаду бухгалтера за трудовим договором ВАТ "Новокаховський комбінат хлібопродуктів";

- 03.10.2007 року - переведена на посаду заступника головного бухгалтера у тому ж товаристві (21.04.2011 року ВАТ "Новокаховський комбінат хлібопродуктів" перейменований на ПАТ "Новокаховський комбінат хлібопродуктів"; 13.02.2017 року ПАТ "Новокаховський комбінат хлібопродуктів" перейменований на ПрАТ "Новокаховський комбінат хлібопродуктів").

Станом на 11.12.2018 року продовжує працювати на ПрАТ "Новокаховський комбінат хлібопродуктів".

Відповідно до свідоцтва про народження від 26.01.1994 року Серія НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2, матір'ю якого є ОСОБА_1.

Згідно з посвідченням від 15.12.2000 року НОМЕР_4 ОСОБА_2, 1994 року народження має статус "дитини-інваліда", опікун - ОСОБА_1

Як слідує зі змісту довідки від 18.09.2018 року № 9/176-612, виданої ЛКК КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" м. Нова Каховка, ОСОБА_2, 1994 року народження, встановлений діагноз "гострий лімфобластний лейкоз" та з 02.06.2000 року у віці 6 років 4 місяців встановлена інвалідність.

Згідно з медичним висновком від 02.06.2000 року № 877 на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства віком до 16 років, захворювання та патологічний стан ОСОБА_2 відповідали розділу ІІ пункту 2 "Переліку медичних показань, які дають право на отримання соціальної пенсії дітям-інвалідам віком до 16 років", затвердженому наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.12.1991 року № 175.

Відповідно до довідки від 30.10.2018 року № 01-21/630, ОСОБА_1 зареєстрована разом з ОСОБА_2, зокрема, за адресами: АДРЕСА_2 (з 05.09.1990 року до 02.11.1994 року), АДРЕСА_3 (з 02.11.1994 року до 17.12.2003 року); АДРЕСА_1 (до 19.06.2009 року).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 13.06.2016 року Серія НОМЕР_5, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з розпискою-повідомленням від 14.11.2018 року № 2497, пенсійний орган прийняв від ОСОБА_1 заяву та додані до неї документи: копія паспорту та ідентифікаційного коду, копія свідоцтва про народження ОСОБА_2, копія посвідчення дитини-інваліда, копія довідки ЛКК, копія трудової книжки, копія довідки з місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Зазначено, що документом, якого недостатньо для призначення пенсії є документ про визнання дитини особою з інвалідністю до 6 років, строк подачі вказаного документу - 14.02.2019 року.

23.11.2018 року начальник відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняв рішення № 7 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1, із зазначенням підстави: заява про призначення пенсії працюючим особам подається заявником через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації або особисто (через представника); всупереч п. 2.18 Порядку визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом позивачем не подано висновку ЛКК про те, що дитина, яка визнана інвалідом після досягнення 6-річного віку мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення 6-річного віку.

Надаючи оцінку законності відмови у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом закріплене у статті 46 Конституції України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 44 Закону № 1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 року № 22-1 затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі - Порядок № 22-1).

Так, пунктом 1.2 Порядку № 22-1 визначено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (п. 1.6 Порядку № 22-1).

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (п. 1.7 Порядку № 22-1).

До заяви про призначення пенсії за віком додаються, в тому числі, документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абз. 1 п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону) (п.п. 5 п. 2.1 Порядку № 22-1).

При призначенні пенсій жінкам, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть (п. 2.17 Порядку № 22-1).

Згідно із ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV).

Як зазначено вище, предметом спору у даній справі є відмова пенсійного органу в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства згідно з п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV, з тих підстав, що позивач не надала висновку ЛКК про визнання ОСОБА_2 дитиною-інвалідом до досягнення 6-річного віку.

Суд вважає необґрунтованим рішення відповідача-1 про відмову у призначенні позивачу пенсії з підстави ненадання висновку ЛКК, з огляду на наступне.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 115 Розділу XIV "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п'ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Водночас, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Отже, із аналізу п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 17 Закону № 1788-XII слідує, що право на призначення дострокової пенсії мають матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку та восьмирічного віку. До осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Відповідно до п. 2.18 Порядку № 22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Отже, право на призначення дострокової пенсії у матерів дитини інваліда або інваліда з дитинства виникає у разі наявності таких умов: виховання дитини інваліда або інваліда з дитинства до восьмирічного віку та/або шестирічного віку; досягнення 50-річного віку жінкою, яка виховувала дитину інваліда або інваліда з дитинства; наявність страхового стажу роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дитиною (дітьми).

Суд зауважує, що до числа осіб інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Варто відмітити, що згідно із п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV однією з необхідних умов для набуття права на дострокову пенсію матерями дітей інвалідів є виховання дитини інваліда або інваліда з дитинства до шестирічного віку.

У свою чергу, пункт 2.18 Порядку № 22-1 передбачає, що визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується, зокрема, випискою з акта огляду в МСЕК, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку надається висновок ЛКК про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення вказаного віку. У разі визнання інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років.

Таким чином, ст. 17 Закону № 1788-ХІІ, як і п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV не передбачають такої обов'язкової умови для призначення дострокової пенсії за віком, як встановлення дитині інвалідності до досягнення 6-річного віку та надання відповідного висновку лікарсько-консультативної комісії, а лише умову виховання інваліда з дитинства до цього віку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 05.09.2018 року у справі № 330/2181/16-а (№ К/9901/16153/18).

Натомість відповідач, вирішуючи питання про призначення позивачу дострокової пенсії, відмовив саме з цих підстав, помилково посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV та п. 2.18 Порядку № 22-1.

Так, суд встановив, що інвалідність ОСОБА_2 встановлена у віці 6 років і 4 місяці, що підтверджується довідкою ЛКК від 18.09.2018 року № 9/176-612. Також ОСОБА_2 мав статус "дитини-інваліда", про що 15.12.2000 року видано посвідчення від №135159. Згідно медичного висновку від 02.06.2000 року № 877 захворювання та патологічний стан ОСОБА_2 відповідали розділу ІІ пункту 2 "Переліку медичних показань, які дають право на отримання соціальної пенсії дітям-інвалідам віком до 16 років".

Тобто, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, у віці 6 років і 4 місяці набув статусу інваліда з дитинства та отримував соціальну пенсію, а його мати - ОСОБА_1 виховувала інваліда з дитинства до шестирічного віку.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 був інвалідом з дитинства, суд вважає, що при зверненні до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 надала документи, які підтвердили вказаний статус дитини та наявність у позивача відповідного віку - 50 років, та стажу роботи не менше 15 років.

Отже, позивач дотримала всі умови, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV та п. 2.18 Порядку № 22-1 для призначення дострокової пенсії.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішення від 23.11.2018 року № 7 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком у зв'язку з відсутністю висновку лікарсько-консультаційної комісії про те, що дитина позивача - ОСОБА_2 мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Втім, на виконання цих вимог відповідач-2, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення у повному обсязі.

Пенсійний органом не доведено, що рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.11.2018 року № 7 прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, а, отже, висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними доказами і не мають фактичного та правового обґрунтування.

Разом з тим, з відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Варто зазначити, що оскаржуване рішення від 23.11.2018 року № 7 не містить такої підстави для відмови у призначенні пенсії, як звернення позивача до пенсійного органу з відповідною заявою не особисто. Натомість, відповідач лише роз'яснює процедуру звернення працюючої особи із заявою про призначення пенсії відповідно до вимог Порядку № 22-1, однак не вказує на порушення ОСОБА_1 конкретних норм.

У зв'язку з чим, посилання відповідача у відзиві від 23.01.2019 року на порушення позивачем порядку подання документів, як на підставу для відмови у призначенні пенсії, суд не бере до уваги, оскільки дана обставина не була причиною відмови.

У свою чергу, матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 від 14.11.2018 року про призначення пенсії, що особисто складена та підписана позивачем за формою, встановленою Порядком № 22-1.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

За правилами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Героїв України, 14) від 23.11.2018 року № 7 про відмову у призначенні ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_4) дострокової пенсії за віком.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) призначити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_4) дострокову пенсію за віком як матері, що здійснювала виховання інваліда з дитинства до шестирічного віку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення за призначенням пенсії - 14.11.2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_4) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 112010200