Справа № 210/5872/18
Суддя: Сільченко В. Є.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5872/18
Провадження № 2-а/210/22/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" лютого 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Семко Н. А.

за участі:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування постанови субєкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 жовтня 2018 року відповідач склав стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначив, що позивач, під час керування своїм транспортним засобом - автомобілем TOYOTA LAND CRUISER р/н АЕ З598НМ 08.10.2018 р. о 14-25 год. на ділянці автодороги по проспекту Металургів, 38 в м. Кривому Розі здійснив рух на поєднаний червоний з жовтим сигнал світлофору, що забороняє рух, при цьому перетнувши дорожню розмітку 1.12 стоп-лінія, чим порушив п.п. 8.7.3 «є» та п.п. 16.3 ПДР.

Позивач постанову від 08.10.2018 р. вважає протиправною, а встановлення відповідачем в його діях ознак адміністративного правопорушення - помилковим у зв'язку з тим, що заборона при поєднаному червоному і жовтому сигналі світлофора починає діяти в момент виїзду водія на стоп-лінію та регульоване перехрестя. Позивач зазначає, що при поєднаному червоному і жовтому сигналі світлофора він починав рух на відстані 2,5 м. від стоп-лінії, яку перетнув вже на дозволений зелений сигнал світлофора. У звязку з викладеним, позивач вважає, що в його діях відсутній склад порушення вимог п.п. 8.7.3 «є» та п.п. 16.3 ПДР як помилково зазначив відповідач в оскаржуваній постанові, а тому постанову просив скасувати.

Позивач та його представник, в судове засідання не зявились, надали заяви про можливість здійснення розгляду справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав відзив на адміністративний позов, згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. У звязку з викладеним, суд вважає за можливе здійснювати розгляд адміністративної справи за вказаної явки згідно письмових матеріалів справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд доходить до висновку про можливість його задоволення, з огляду на наступне:

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №651028 на позивача накладено адміністративне стягнення за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 грн., за те що позивач 08.10.2018 року 14:25 в м. Кривий Ріг на пр. Металургів 38А керуючи транспортним засобом здійснив рух на поєднаний червоний з жовтим сигнал світлофору, що забороняє рух , при цьому перетнувши дорожню розмітку 1.12 стоп-лінія, чим порушив п.п.8.7.3(є) та 16.3 ПДР України (а.с. 4).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність передбачена зокрема, за проїзд на заборонений сигнал світлофора або жесту регулювальника.

Відповідно до п. 8.7.3 (є) ПДР поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу. Крім того, відповідно до п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідачем, в якості доказу своїх заперечень, надано відеозапис, на якому містяться два відео файли та фото з місця події.

Так, з наданого відео файлу відповідача встановлено, що після того, як були помічені ознаки правопорушення, відповідач підійшов до автомобіля, представився згідно з ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію", після чого згідно з ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки, попросив предявити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача.

Під час розгляду справи від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з відео доказом, яке було задоволено та предявлено позивачу для ознайомлення, інших клопотань від позивача не надходило. Позивачу було розяснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та ст.63 КУ.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, відповідачем до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, дослідивши аудіовізуальний файл під назвою «Факт правопорушення», вбачається, що позивач почав рух на поєднання червоного і жовтого сигналів світлофору та в подальшому виїхав на перехрестя пр. Металургів та вул. Героїв АТО. Вказана обставина також підтверджується наявними на диску фото. При цьому, однозначно встановити в який саме момент водій перетнув стоп лінію, з наявних доказів неможливо, так як рух автомобіля на вказаний сигнал світлофора, його перехід на зелений сигнал та перетинання стоп лінії відбувається в проміжок часу, що менше однієї секунди. При цьому, виїзд водія на регульоване перехрестя відбулось вже на дозволений сигнал світлофора.

Відповідно до ст.245, 276, 280 КУпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, суд погоджується з доводами сторони позивача стосовно того, що згідно ст. 283 КУпАП, постанова про справі про адміністративне правопорушення повинна містити відомості, зокрема, про технічних засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016) зазначив, що відсутність вказівки на технічний засіб, яким здійснено відеозапис виключає можливість прийняття постанови у якості належного доказу по справі.

При цьому, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відомості про технічний засіб (а.с. 4).

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з наявних матеріалів адміністративної справи, у суду відсутні беззаперечні докази наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В порядкуст.139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

У звязку з викладеним, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 268, 286 КАС України, ст.ст. 121, 222, 258, 268 КупАП, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування постанови субєкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕАВ, №651028 від 08.10.2018 року, винесену інспектором полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень, - скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: В. Є. Сільченко