Справа № 620/77/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року м. Чернігів Справа № 620/77/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Охіньківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з адміністративним позовом до Охіньківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем не забезпечено організацію проведення робіт із винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення “Охинський”, загальною площею 23 га, що знаходиться в адміністративних межах Охіньківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, та закріплення їх в натурі (на місцевості).

10.01.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін.

Представник позивача та представник відповідача надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Прилуцькою місцевою прокуратурою в ході моніторингу використання земельних ділянок на території Прилуцького району Чернігівської області виявлено факти порушення законодавства в сфері охорони об’єктів природно - заповідного фонду.

Так, рішенням Чернігівського облвиконкому від 06.12.1982 № 602, створений ентомологічний заказник місцевого значення «Охинський», з метою збереження охорони та збереження в природному стані місця поселення джмелів, диких бджіл та інших корисних видів ентомофауни, загальною площею 23 га, який знаходиться в Прилуцькому районі і розташований на землях КСП ім. Шевченка

Положення про ентомологічний заказник місцевого значення «Охинський» затверджено Державним управлінням екологічної безпеки в Чернігівській області в 1998 році (далі-Положення), в якому вказано, що даний об’єкт передано під охорону землекористувачу (землевласнику), а саме КСП ім. Шевченка.

Згідно п. 3 вищевказаного Положення, ентомологічний заказник місцевого значення «Охинський» входить до складу природно-заповідного фонду України і зареєстрований в Держуправлінні екологічної безпеки за № 15/10/578.

Держуправлінням Мінекобезпеки в Чернігівській області передано під охорону (землекористувачу) Охіньківській сільській раді Прилуцького району, в особі голови відповідної ради, заповідний об’єкт ентомологічний заказник місцевого значення «Охинський» загальною площею 23 га, з метою охорони та збереження в природному стані місця поселення джмелів, диких бджіл та інших корисних видів ентомофауни, про що складене охоронне зобов’язання № 15/10-578 від 05.08.2001.

Відповідно до вищевказаного охоронного зобов’язання, Охіньківська сільська рада Прилуцького району, в особі голови відповідної сільської ради бере під охорону вищеназваний заповідний об’єкт і зобов’язується зберегти його та дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів, згідно ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також провести відмежування заповідного об’єкту в натурі, оформлення його природоохоронною наочністю, нанесення на планово - картографічні матеріали, згідно ст. 40 Закону України «Про природно-заповідний фонд України)».

Згідно до інформації ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 13.11.2018 землевпорядна документація на вказаний об’єкт природно- заповідного фонду, не виготовлялась.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку суд зазначає таке.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У статті 2 Земельного кодексу України визначено, що суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за цільовим призначенням поділяються на категорії, в тому числі землі природно- заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, окрім іншого, організація землеустрою та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 43 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що землі природно- заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об’єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об’єктів природно-заповідного фонду.

У статті 79 Земельного кодексу України вказано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об’єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Статтею 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» визначено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об’єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам’ятки природи, заповідні урочища.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII, межі територій та об’єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об’єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об’єктів природно- заповідного фонду.

У частині 3 ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» вказано, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об’єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов’язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» охорона територій та об’єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об’єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858, проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку;

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про землеустрій», землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно- територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико- культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів;

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація і здійснення землеустрою та вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

У статті 20 Закону України «Про землеустрій» вказано, що землеустрій проводиться в обов’язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Підставою для здійснення землеустрою, відповідно до ст. 22 Закону України «Про землеустрій» є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно ст. 25 вказаного Закону одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єкті.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи місцевого самоврядування.

Статтею 47 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єктів розробляються з метою:

а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу;

б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму;

в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об’єктів культурної спадщини;

г) проведення науково-дослідних робіт;

ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг;

д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, на Охінківську сільську раду, як орган місцевого самоврядування, покладено обов’язок із організації проведення робіт із винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Охинський», загальною площею 23 га, що знаходиться в адміністративних межах вказаної вище сільської ради, та закріплення їх в натурі (на місцевості), однак такий обов’язок відповідач не виконав, що свідчить про недотримання ним вищевказаних нормативно-правових актів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов’язати Охіньківську сільську раду Прилуцького району Чернігівської області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж ентомологічного заказника місцевого значення «Охинський», загальною площею 23 га, що знаходиться в адміністративних межах Охіньківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 15 лютого 2019 року.

Позивач: Прилуцька місцева прокуратура (вул. 1-го Травня, 50-а, м. Прилуки, 17500).

Відповідач: Охіньківська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області (вул. Шевченка, 13, с. Охіньки, Прилуцький район, Чернігівська область, 17500, ).

Суддя І.І. Соломко