Справа № 200/12206/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 р. Справа№200/12206/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання неправомірними дій, скасування рішення № 21 від 29.05.2018 року, зобов'язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пільгової пенсії;

- скасування рішення від 29 травня 2018 року № 21 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням стажу роботи на посадах з повним робочим днем під землею з 20.07.1993 року по 15.03.2017 року з моменту звернення ( з урахуванням уточнень до позову від 14.02.2019 року).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 21.03.2017 року звернувся до відповідача з заявою № 1595 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з доданими до неї документами.

Рішенням Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.06.2017 року № 28 йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки, період роботи на ДП «Орждонікідзесвугілля» до розрахунку пенсії не були враховані, оскільки вказане підприємство знаходиться на окупованій території, тому довідки про уточнюючий характер роботи з вказаного підприємства відповідачем не визнано.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 02.04.2018 року відповідача було зобов'язано врахувати спірний період роботи з 20.03.1993 року по 31.12.1999 року.

Однак 29.05.2018 року відповідачем було прийнято рішення № 21 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності пільгового стажу 25 років.

Позивачем не зазначено, які ще саме періоди роботи мають бути враховані до пільгового стажу у рішенні від 29.05.2018 року № 21, оскільки період роботи, визначений судовим рішенням Слов'янського міськрайонного суду, відповідачем зарахований. Проте позивач просить скасувати зазначене рішення, оскільки вважає, що у нього є 25 років пільгового стажу, не зазначаючи на якому саме підприємстві та за який період.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17 січня 2019 року.

17 січня 2019 року розгляд справи відкладено на 04 лютого 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

04 лютого 2019 року розгляд справи відкладено на 18 лютого 2019 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Відповідачем надано письмовий відзив від 21.01.2019 року № 1379/07 (а.с. 46-48). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 21.03.2017 року позивач звернувся в управління з заявою № 1595 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням № 21 від 29.05.2018 року відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у позивача не було необхідних 25 років пільгового стажу.

Зазначає, що період роботи з 20.03.1993 року по 31.12.1999 року на ДП «Орджонікідзевугілля» на підставі судового рішення було зараховано до пільгового стажу позивача, проте, все одно у нього відсутні 25 років стажу під землею, необхідні для призначення обраного виду пенсії.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 (а.с. 37-38). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 39).

Судом встановлено, що 21 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою № 1595 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з доданими документами (а.с. 52).

Рішенням Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.06.2017 року № 28 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки, період роботи на структурному підрозділі «Управління допоміжних виробництв та соціальної сфери» ДП «Орджонікідзевугілля» з 20.03.1993 року по 31.12.1999 року до розрахунку пенсії не був врахований з підстав знаходження вказаного підприємства на тимчасово окупованій території в м. Єнакієве Донецької області.

Вказана обставина зазначена в рішенні Слов'янського міськрайонного суду від 02.04.2018 року у справі № 243/8073/17, яким було скасовано рішення відповідача від 26.06.2017 року № 28 та було зобов'язано управління врахувати спірний період роботи з 20.03.1993 року по 31.12.1999 року (а.с. 13-17).

При повторному перерахунку пенсії вказаний період було враховано, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 20.08.2018 року ВП № 56588315 (а.с. 18). Однак рішенням № 21 від 29.05.2018 року відповідач знову відмовив у призначенні пільгової пенсії через відсутність 25 років пільгового стажу під землею у позивача (а.с. 19-20).

Зокрема, в спірному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих документів, рішення суду та індивідуальних відомостей про застраховану особу складає 28 років 01 місяць 2 дні, у тому числі: пільговий стаж ст. 14-25 складає 08 років 08 місяців та ст. 14-20 складає 12 років 04 місяців 10 днів, список № 1 складає 0 років 11 місяців 02 дні.

Який період роботи та на якому підприємстві не враховано при підрахунку пільгового стажу позивач не вказав у позові, а відповідач у відзиві та у рішенні від 29.05.2018 року № 21.

Разом з тим, в трудовій книжці позивача ВА-І № 003041 (а.с. 10-12) наявний наступний запис:

- з 05.08.2003 року прийнятий учеником проходчика підземного з повним робочим днем під землею на ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» м. Кіровське Донецької області;

- з 16.10.2003 року переведений проходчиком підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею на ПАТ «ДТЕК Шахта «Комсомолець Донбасу» м. Кіровське Донецької області;

- з 15.03.2017 року звільнений за угодою сторін з ПрАТ «ДТЕК Шахта «Комсомолець Донбасу» м. Кіровське Донецької області.

Вказане підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Кіровське (Хрестівка) Донецької області.

Отже, спірним питання даної справи є врахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві в зв'язку з не підтвердженням даних про пільговий характер роботи уточнюючою довідкою, оскільки записи у трудовій книжці вчинено належним чином.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено період роботи позивача під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи з 05.08.2003 року по 15.03.2017 року, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, тому саме цей період слід зарахувати до пільгового стажу позивача.

В матеріалах справи наявна довідка ПрАТ «ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу» від 28.02.2017 року № 03-595 про шкідливі умови роботи позивача (а.с. 63).

З зазначених підстав позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач просить зарахувати вже зараховані за судовим рішенням періоди роботи на ДП «Орджонікідзевугілля».

Оскільки позивач обрав неправильний спосіб захисту його права та не просить зарахувати періоди роботи на конкретному підприємстві, то суд вважає за доцільне для повного захисту прав позивача на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та врахувати при підрахунку пільгового стажу позивача період роботи на ПрАТ «ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу» з 05.08.2003 року по 15.03.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Прийнявши неправомірне рішення щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу за спірний період, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов'язаний повторно розглянути заяву позивача від 21.03.2017 року і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до загального стажу спірних періодів праці позивача з дати первинного звернення ОСОБА_1 до управління.

Стосовно вимоги про зобов'язання відповідача призначити пенсію, суд зазначає, що дана вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, як зазначено вище, суд дійшов висновку про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21 березня 2017 року № 1595 про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84122, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання неправомірними дій, скасування рішення № 21 від 29.05.2018 року, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1.

Скасувати рішення Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29 травня 2018 року № 21 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 березня 2017 року № 1595 з зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи на ПрАТ «ДТЕК «Шахта «Комсомолець Донбасу» з 05.08.2003 року по 15.03.2017 року відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати з судового збору у розмірі 1 057 (одну тисячу п'ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20 лютого 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.