Справа № 825/1514/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

19 лютого 2019 року

справа №825/1514/16

адміністративне провадження №К/9901/41383/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС в Чернігівській області

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року у складі судді Падій В.В.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у складі суддів Кузьмишиної О.М., Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.

у справі №825/1514/16

за позовом Приватного підприємства «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції»

до Головного управління ДФС в Чернігівській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И В :

31 серпня 2016 року Приватне підприємство «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Чернігівській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 17 серпня 2016 року № , яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов'язанням у сумі 121546 грн 79 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 30386 грн 70 коп., та нарахована пеня у сумі 13451 грн., №0 про визначення суми грошового зобов'язання з військового збору за податковим зобов'язанням 5270 грн 97 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 131317 грн 74 коп. та пені у сумі 196 грн 97 коп., №0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

20 жовтня 2016 року постановою Черкаського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року, частково задоволений позов Підприємства, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення податкового органу від 17 серпня 2016 року № в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 112386 (сто дванадцять тисяч триста вісімдесят шість) грн 45 коп., з них: за основним платежем - 83740 (вісімдесят три тисячі сімсот сорок) грн 64 коп.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 20935 (двадцять тисяч дев'ятсот тридцять п'ять) грн 16 коп.; пеня - 7710 (сім тисяч сімсот десять) грн 65 коп. та № в частині визначення суми грошового зобов'язання з військового збору у розмірі 4750 (чотири тисячі сімсот п'ятдесят) грн 84 коп., з них: за основним платежем - 3800 (три тисячі вісімсот) грн 67 коп.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн 17 коп., з мотивів недоведеності податковим органом податкових правопорушень, покладених в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

16 січня 2017 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Підприємства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акту перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм, покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

03 березня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення недоліків наведених в ухвалі цього суду від 17 січня 2017 року, та витребувано справу №825/1514/16 з Чернігівського окружного адміністративного суду.

31 березня 2017 року Підприємством надано заперечення на касаційну скаргу податкового органу до Вищого адміністративного суду України, в якому позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

06 грудня 2017 року справа №825/1514/16 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

29 березня 2018 року справа №825/1514/16 та матеріали касаційної скарги К/9901/41383/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Підприємство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 35289259, перебуває на податковому обліку з 03 жовтня 2007 року.

Податковим органом у червні - липні 2016 року проведено планову виїзну перевірку Підприємства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, результати якої викладені в акті перевірки від 26 липня 2016 року №301/14/35289259 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 17 серпня 2016 року прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки.

Податковим повідомленням - рішенням № Підприємству, як платнику податку визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб та пені у розмірі 165385,28 грн, з них за основним платежем - 121546,79 грн. за порушення абзацу «а» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 164.5 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 30386,70 грн., пені - 13451,79 грн. застосованими та нарахованими відповідно до статті 127, підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 цього кодексу.

Податковим повідомленням - рішенням № 0, Підприємству визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі військового збору і пені, у розмірі 6785,68 грн., з них: за основним платежем - 5270,97 грн. порушення абзацу «а» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 164.5 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу 20 «Перехідних положень» Податкового кодексу України, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1317,74 грн.; пеня - 196,97 грн. застосованими та нарахованими відповідно до статті 127, підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129, підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу 20 «Перехідних положень» цього кодексу.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій здійснили системний аналіз положень підпунктів 14.1.47, 14.1.56 пункту 14.1 статті 14, пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.1.2. пункту 164.1, абзаців «а», «г» підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України, який зумовив висновок про те, що об'єктом оподаткування на доходи фізичних осіб є дохід, одержаний платником податку на доходи фізичних осіб як додаткове благо та доходи у вигляді сплати або компенсації, отримані фізичною особою від юридичної особи за оренду нерухомого майна відповідно до умов цивільно-правового договору. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Згідно підпункту 168.1.1. пункту 168.1. статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Здійснюючи аналіз доводів касаційної скарги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу, суди попередніх інстанцій висновувалися на тому, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі, про що зазначено підпунктом 170.1.1. пункту 170.1. статті 170 Податкового кодексу України.

Пунктами 289.1 та 289.2 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за відповідною формулою.

Пунктом 164.5. статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

У свою чергу, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата) (пункт 167.1 статті 167 Податкового кодексу України).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1. пункту 168.1. статті 168 Податкового кодексу України).

Згідно абзацу «а» пункту 176.2. статті 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Підприємством у період з 2013 по 2015 роки видача орендної плати за оренду земельних паїв відбувалась як в грошовій формі, так і в натуральній, у відповідності до нормативно грошової оцінки земельних ділянок.

При здійсненні виплати орендної плати у натуральній формі, Підприємством відповідно до вимог пункту 164.5. статті 164 Податкового кодексу України, застосовано коефіцієнт індексації 1,1765, що спростовує доводи податкового органу про заниження Підприємством податку з доходів фізичних осіб, який нараховується ним як податковим агентом при визначенні податку на доходи та з військового збору.

Судами попередніх інстанцій на підставі розрахунків виплати орендної плати у натуральній формі за 2013-2015 роки встановлено, що Підприємством застосовувались відповідні коефіцієнти індексації за 2013-2015 роки при здійсненні виплати орендної плати за оренду земельних паїв у натуральній формі, що в свою чергу, спростовує твердження відповідача, зазначені останнім у акті перевірки.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Чернігівській області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року у справі №825/1514/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер