Справа № 0440/6267/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року Справа № 0440/6267/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.
представників відповідача - Олійник В.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-
20.08.2018 ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №72/4.1-11/470 відносно ФОП ОСОБА_2
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.07.2018 року Управлінням з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області відповідно до наказу від 13.07.2018 року №706-П та на підставі інформації, наданої листом Державної службі зайнятості від 13.03.2018 №33/01/1282-18, листом Дніпровського міського центру зайнятості Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 06.06.2018 №4661 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) за додержанням ФОП ОСОБА_2 законодавства про зайнятість населення в частині неподання обов'язкової звітності (форма - 1-ПА). 18.07.2018 року позивач на виконання вимог Припису надала відповідачу підтвердження усунення порушень, а саме подання вказаних звітів та письмово зобов'язалася не здійснювати порушень щодо строків звітності в подальшому. На думку позивача, оскільки вона в повному обсязі та у встановлений строк виконала припис, то фінансові та адміністративні санкції до неї не застосовуються, а отже постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №72/4.1-11/470 відносно ФОП ОСОБА_2 є протиправною та підлягає скасуванню.
27.08.2018 суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловським Д.П. справу №0440/6267/18 було прийнято до свого провадження та залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.
16.10.2018 року розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №2602 д було призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із відстороненням судді Павловського Д.П. від посади, за результатами якого справу №0440/6267/18 передано судді Захарчук-Борисенко Н.В.
Відповідно до реєстру передачі справ № 3445/18 від 16.10.2018, справу №0440/6267/18 було передано судді Захарчук-Борисенко Н.В. безпосередньо 17.10.2018, що підтверджується відповідним написом в даному реєстрі в графі: "передав - 17.10.2018".
19.10.2018 суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко справу №0440/6267/18 було прийнято до свого провадження та залишено без руху із встановленим строком для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 06.11.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
27.11.2018 року від відповідача надійшов письмовий відзив проти позову, в якому відповідача зазначив, що в ході перевірки було встановлено, що ФОП ОСОБА_2 не подала звіт №1-ПА за 2016 рік до 15.01.2017 року, за 2017 рік до 15.01.2018 року, чим порушено вимоги п.4 ч.4 ст. 36 Закону України «Про зайнятість населення». У Приписі №72/4.1-11-23 зазначалося, що у строк до 20.07.2018 року ФОП ОСОБА_2 необхідно усунути порушення: п.4.ч.4 ст.36 ЗУ «Про зайнятість населення» шляхом подання звіту №1-ПА за 2016, 2017 роки та в подальшому не порушувати строки подання звіту.
При цьому, представник відповідача зазначив, що зміст та суть Припису в силу характеру скоєних порушень має профілактичне та попереджувальне спрямування. Мета даного припису полягає в забезпеченні добросовісного виконання роботодавцем своїх обов'язків з додержанням вимог законодавства про працю, інших нормативно-правових актів і недопущення подібних правопорушень у подальшому. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.07.2018 року Управлінням з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області відповідно до наказу від 13.07.2018 року №706-П та на підставі інформації, наданої листом Державної служби зайнятості від 13.03.2018 №33/01/1282-18, листом Дніпровського міського центру зайнятості Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 16.06.2018 №4661 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) за додержанням ФОП ОСОБА_2 законодавства про зайнятість населення в частині неподання обов'язкової звітності (форма - 1-ПА).
За результатами проведення перевірки головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні ОСОБА_3 було складено Акт №72/4.1-11.
На підставі Акту перевірки інспектором було винесено припис про усунення порушень законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №72/4.1-11-23.
13.07.2018 року інспектором праці під час проведення позапланової перевірки було складено Припис про усунення порушень законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю №72/4.1-11-23, в якому зобов'язано позивача у строк до 20.07.2018 року усунути порушення п.4 ч.4 ст.36 Закону України «Про зайнятість населення» шляхом подання звіту №1-ПА за 2016 рік та 2017 рік та в подальшому не порушувати строки подання звіту.
18.07.2018 року позивач на виконання вимог Припису надала відповідачу підтвердження усунення порушень, а саме подання вказаних звітів та письмово зобов'язалася не здійснювати порушень щодо строків звітності в подальшому.
02.08.2018 року позивач, ОСОБА_2, отримала Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №72/4.1-11/470, відповідно до якої вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 штраф у розмірі 7446 (сім тисяч чотириста сорок шість гривень) 00 копійок.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, суд виходить із такого.
Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 № 5067-VI (далі - Закон №5067) державний контроль за додержанням законодавства про зайнятість населення здійснює уповноважений орган з реалізації державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в межах їх повноважень.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
У відповідності до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
За приписами пп. 9 п. 4 Положення №96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Відповідно до п. 7 даного положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держпраці може покладати виконання завдань на утворені територіальні органи за міжрегіональним принципом.
Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону №5067 суб'єкти господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб'єкти господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців, зобов'язані, зокрема, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, відомості про чисельність працевлаштованих ними осіб у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики.
Згідно з ч. 4 ст. 53 Закону №5067 у разі неподання або порушення порядку подання суб'єктом господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні, відповідно до цього Закону відомостей про працевлаштованих ним осіб стягується штраф у двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виявлення порушення.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).
Вказаним порядком визначено механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст.265 Кодексу законів про працю України та ч. 2-7 ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення" (п.1 Порядку №509).
Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи можуть бути накладені на підставі:
- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;
- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.
- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Згідно з п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).
У відповідності до вимог п. 7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Приписами п. 8 Порядку № 509 визначено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п'ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до п. 10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.
Згідно з абз. 2 п. 11 Порядку № 509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються у судовому порядку територіальними органами Держпраці, виконавчими органами міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (щодо штрафів, передбачених частинами третьою, четвертою і сьомою статті 53 зазначеного Закону).
З матеріалів справи видно, що перевіркою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 встановлено, що діяльність за КВЕД 78.10. Діяльність агенств працевлаштування у 2016-2017 здійснювалась. У письмовому поясненні ФОП ОСОБА_2 зазначила, що в 2016-2017 роках ФОП ОСОБА_2 займалася пошуком персоналу для замовників по Україні. Пошук персоналу здійснювався в відкритих засобах інформації через перегляд виставлених резюме та з використанням особисто напрацьованої бази резюме. Співбесіди проводились в телефонному режимі, після чого відібрані кандидати направлялись до замовника. Замовник приймав рішення про працевлаштування. Документи та їх особисті дані кандидатів для телефонного інтерв'ю не потрібні. Час та місце проведення телефонного інтерв'ю вибиралось довільно, виходячи із можливостей перебування. Замовник оплачував послуги по пошуку кандидатів та надання кандидатів для вибору. За 2016 рік надано близько 50 кандидатів, за 2017 рік - близько 25 кандидатів. Звіт 1ПА за 2016, 2017 рік не подавався. Таким чином, в ході перевірки було встановлено, що ФОП ОСОБА_2 не подала звіт №1-ПА за 2016р. до 15.01. 2017 р., за 2017р. до 15.01.2018 р. про що сама позивач зазначила в пояснювальній записці від 12.07.2018 року, чим порушено вимоги п.4 ч.4 ст. 36 Закону України «Про зайнятість населення».
Частиною першою ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно норм ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені обставини справи суд вважає, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 лютого 2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко