Справа № 804/4087/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року Справа № 804/4087/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/4087/18 за позовом Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" (далі - АТ «Дніпровська ТЕЦ», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.09.2017р., складене на підставі Акту перевірки від 11.09.2017р. № 221/56/04-36-12-08/00130820 АТ "Дніпровська теплоелектроцентраль".

Справі за вищезазначеним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 804/4087/18 та у зв'язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Барановському Р.А.

Ухвалою суду від 05.06.2018р. відкрито провадження в адміністративній справі №804/4087/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №804/4087/18 у спрощеному провадженні.

Позовні вимоги АТ «Дніпровська ТЕЦ» обґрунтовані протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення за № від 21.09.2017р. Так, позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення сформовано на підставі акта камеральної перевірки своєчасності сплати підприємством узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість за 2015 рік, в той час як ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015р. по справі №904/10198/15 порушено справу про банкрутство позивача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Враховуючи те, що протягом дії даного мораторію не нараховуються неустойки (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання або неналежне виконання зобов'язань по задоволенню вимог кредиторів, позивач вважає, що контролюючим органом протиправно застосовано до АТ «Дніпровська ТЕЦ» штрафні санкції за неналежне виконання підприємством зобов'язання по сплаті узгоджених сум податку на додану вартість, які припадають на дію мораторію.

Позиція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відображена у відзиві на позов та аргументована тим, що мораторій застосовується виключно до зобов'язань, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, тобто стосується конкурсних кредиторів. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що у спірному випадку контролюючий орган не має вимоги по сплаті грошових зобов'язань, у тому числі на дату введення мораторію, у зв'язку з чим відсутня вимога, виконання якої має зупинитись мораторієм. За позицією відповідача введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не забороняє контролюючим органам нараховувати як поточні податкові зобов'язання та штрафні (фінансові) санкції за ними, так і штрафні санкції, у зв'язку із несплатою податкових зобов'язань, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію.

У період з 16.07.2018р. по 28.08.2018р. суддя Барановський Р.А. перебував у відпустці.

Ухвалою від 29.08.2018р. суд визнав поважними причини пропуску відповідачем строку для подання відзиву на адміністративний позов по справі та поновив Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області строк для подання відзиву на позов по справі №804/4078/18.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Судом встановлено, що Ухвалою Господарського суду Дніпропетровського області від 17.12.2015р. у справі № 904/10198/15 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

19.07.2016р. головним державним ревізор-інспектором відділу адміністрування податку на додану вартість території обслуговування Кам'янської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі п.п. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ПАТ «Дніпровська Теплоелектроцентраль» з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за березень, квітень, червень - жовтень 2015 року.

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено Акт «Про результати камеральної перевірки ПАТ «Дніпровська Теплоелектроцентраль» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за березень, квітень, червень-жовтень 2015 року» за №221/56/04-36-12-08/00130820 від 11.09.2017р. (далі - акт перевірки), у якому контролюючий орган дійшов до висновку про порушення підприємством вимог п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України у вигляді порушення граничних строків сплати (несвоєчасної сплати) самостійно задекларованих позивачем сум податку на додану вартість (далі - ПДВ) за березень 2015 року №16 від 20.04.2015р., за квітень 2015 року № від 19.05.2015р., за червень 2015 року № від 20.07.2015р., за липень 2015 року № від 20.08.2015р., за серпень 2015 року № від 21.09.2015р., за вересень 2015 року № від 19.10.2015р., за жовтень 2015 року від 17.11.2015р. на загальну суму 3 477 984, 00 грн. Загальна сума штрафних санкції - 664 795, 60 грн. (в т.ч.: штрафні санкції (штраф 10%) в сумі 30 801, 20 грн. та штрафні санкції (штраф 20%) у загальному розмірі 633 994, 40 грн.).

На підставі акту камеральної перевірки контролюючим органом сформовано:

-податкове повідомлення-рішення № від 21.09.2017р., яким збільшено грошове зобов'язання позивача з ПДВ шляхом застосування в порядку ст. 126 Податкового кодексу України штрафних санкцій (10%) в сумі 30 801, 20 грн.

-податкове повідомлення-рішення № від 21.09.2017р., яким збільшено грошове зобов'язання позивача з ПДВ шляхом застосування в порядку ст. 126 Податкового кодексу України штрафних санкцій (20%) в сумі 633 994, 40 грн.

Слід зауважити, що правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за № від 21.09.2017р. було предметом оскарження в рамках розгляду адміністративної справи №804/6651/17.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.1.2017р. по справі №804/6651/17, залишеною без змін згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018р., позов ПАТ «Дніпровська ТЕЦ» задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за № від 21.09.2017р.

Правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 21.09.2017р., є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Так, встановлені судом обставини справи свідчать про те, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» (нове найменування якого АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль») та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно приписів ч. 1-3 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка була чинною на час порушення провадження у справі про банкрутство позивача), мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання.

З огляду на наведене можливо зробити висновок про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов'язаннями, які забезпечують належне виконання основного зобов'язання, і є похідними від основного зобов'язання.

З огляду на наведене, оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про наявність правових підстав для нарахування контролюючим органом, після введення мораторію, як поточних податкових зобов'язань так і штрафних (фінансових) санкції за ними.

В той же час, встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що застосовані відповідачем штрафні санкції стосуються податкових зобов'язань, строк сплати яких настав до введення мораторію.

Таким чином, оскільки штрафні санкції є додатковими зобов'язаннями, які забезпечують належне виконання основного зобов'язання, і є похідними від основного зобов'язання, то їх застосування за невиконання зобов'язань, строк виконання якого настав до введення мораторію, суперечить приписам ст..19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України - суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що невиконання вимог Податкового кодексу України та законів України що стосуються питань оподаткування суб'єктів господарської діяльності при проведенні перевірок призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позов Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1762, 00 грн., що документально підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №984 від 14.05.2018р. на суму 1762, 00 грн.

Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем - у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов АТ «Дніпровська ТЕЦ» - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1762, 00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі №804/4087/18 (Головне управління ДФС у Дніпропетровській області).

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (зазначене позивачем у позовній заяві місцезнаходження: 51925, Дніпропетровська обл., м.Кам'янське, вул. Заводська, 2; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А; ) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 21.09.2017р.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () судові витрати в сумі 1762, 00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.А. Барановський