Справа № 826/10732/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року

у справі №826/10732/18 (розглянуту у порядку спрощеного позовного провадження)

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Міністерства внутрішніх справ України

та Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві

про скасування рішення від 21.05.2018, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2018 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, в якому просив суд:

- скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 21.05.2018 щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві скласти висновок про виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 та направити його для прийняття рішення до Міністерства внутрішніх справ України;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти законне рішення про виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві виплатити ОСОБА_2 суму еквіваленту 200 прожиткових мінімумів встановлених в Україні на день виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29.03.2018 Київським апеляційним адміністративним судом було зобов'язано Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги. Однак, всупереч Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, Міністерство внутрішніх справ України затвердило висновок про виплату грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707, яка на час встановлення позивачеві другої групи інвалідності вже втратила чинність.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незаконності, необґрунтованості та необ'єктивності рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Міністерством внутрішніх справ України було подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечував та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 1994 року по 2010 роки проходив службу на різних посадах в органах Міністерства внутрішніх справ України.

При проходженні служби позивач отримав захворювання серцево-судинної системи та за наслідками лікарського обстеження останньому було встановлено діагноз «гіпертонічна хвороба ІІІ ст. тощо», захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві України від 31.08.2010 №860-о/с ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ згідно підпунктом «б» (через хворобу) пункту 65.

При первинному огляду медико-санітарної комісії (МСЕК) з 29.11.2010 позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності та визначено 60% втрати працездатності.

Під час повторного огляду МСЕК 15.05.2017 позивачеві встановлено ІІ групу інвалідності та визначено 70% втрати працездатності та визначено, що захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Так, 31.05.2017 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві із заявою, в якій просив здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В подальшому, листом від 27.06.2017 №2205-вх/125/30/2-2017 Міністерство внутрішніх справ України повернуло подані ОСОБА_2 документи, зазначивши, що оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, то за умовами пункту 4 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції це не дає права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання рішення незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами поданими ОСОБА_2 та зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду документів, поданих ОСОБА_2 для призначення одноразової грошової допомоги.

Так, на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17 Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України 21.05.2018 було затверджено висновок про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Позивач, вважаючи такий висновок таким, що не відповідає нормам чинного законодавства та порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачеві була виплачена одноразова грошова допомога у зв'язку з встановленням у 2010 році III групи інвалідності, а отже згідно з приписами пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 23 Закону України «Про міліцію», який був чинним на момент встановлення позивачеві інвалідності, передбачалось, що Кабінет Міністрів України визначає порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 13.02.2015 «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 №850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. №208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. №707.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 707 для виплати грошової допомоги в разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи установлення групи інвалідності працівник міліції, податкової міліції подає органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби за місцем проходження служби: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги згідно з додатком; довідку медико-соціальної експертної комісії щодо визначення ступеня втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) та (або) установлення групи інвалідності; довідку про грошове забезпечення; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу документа та місце реєстрації (довідку органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про місце реєстрації або місце перебування заявника); копію ідентифікаційного номера.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачеві була виплачена одноразова грошова допомога у зв'язку з встановленням у 2010 році III групи інвалідності, а отже згідно з приписами пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначена позиція щодо застосування при призначенні одноразової грошової допомоги позивачеві саме постанови Кабінету міністрів України від 12.05.2007 №707, висловлена також у мотивувальній частині постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №753/13594/17, та має преюдиційне значення при розгляді даної справи.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що рішення про виплату одноразової грошової допомоги має бути прийнято відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, оскільки пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 конкретно зазначає, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 707.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги позицію Київського апеляційного адміністративного суду, висловлену в постанові від 29.03.2018 по справі №753/13594/17 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання позивача на ті обставини, що 30.05.2017 йому була встановлена ІІ група інвалідності під час дії постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2019 року.