Справа № 804/2552/17
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 804/2552/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

за участю сторін (представників): Бабаніна Т.І. (представник відповідач), ОСОБА_2, адвокат Латайко Є.О. (представник позивача),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018р. (суддя 1-ї інстанції Коренев А.О.) в адміністративній справі №804/2552/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними наказу, поновлення на публічній службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 03 квітня 2017 року №118о/с «По особовому складу» в частині звільнення з 04 квітня 2017 року за пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) підполковника поліції ОСОБА_2 (0049404) слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) відділу розслідування злочинів у сфері господарської і службової діяльності Слідчого управління Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області; поновлення підполковника поліції ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області з 05 квітня 2018 року; стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2017 року по день ухвалення судом рішення у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані позовних вимог позивач посилався на те, що постановою Верховного суду від 26 вересня 2018 року його адміністративний позов до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії № 15 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області щодо проведення атестації Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_2, визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії 15 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 06.09.2016 року, оформлений протоколом ОП № 00033638.0073483 від 06.09.2016 року, складений відносно ОСОБА_2, Позивач вважає, підставою для прийняття наказу Головного управління Національне поліції в Дніпропетровській області від 03 квітня 2017 року №118о/с про звільнення є рішення (висновок) Атестаційної комісії 15 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 06.09.2016 року, оформлене протоколом ОП № 00033638.0073483 від 06.09.2016 року, яке визнано протиправним та скасовано. Враховуючи вищевказане, просив скасувати вказаний наказ, як протиправний, поновити на посаді та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018р. позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована необґрунтованим судом першої інстанції виходу за межі позовних вимог щодо дати поновлення позивача на службі, а також невірним визначенням розрахунку розміру грошового забезпечення та не врахував дані відповідача щодо розрахованого одноденного розміру грошового забезпечення, відповідно довідки від 18.12.2017р. №19/2039, а саме спір полягає у незгоді із застосуванням судом першої інстанції постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" середньої заробітної плати, а також неврахування розрахунку відповідача щодо грошового забезпечення.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав в ній викладених. Зазначив, що судом першої інстанції невірно визначено суму середнього денного заробітку позивача, а також є недоведеною обставина щодо тривалого розгляду справи не з вини позивача.

Позивач щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що розрахунок судом першої інстанції розрахунок розміру грошового забезпечення визначений у відповідності до норм чинного законодавства. Крім того, посилання відповідача на необґрунтований вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог є безпідставними, оскільки з матеріалів справи та уточненого позову вбачається технічна описка щодо дати поновлення тощо.

Адвокат позивача зазначив, що підтримує доводи зазначені позивачем.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 07.11.2015р. позивач призначений на посаду слідчого Слідчого управління ГУ НП в Дніпропетровській області, з присвоєнням спеціального звання підполковника поліції.

Наказом т.в.о. начальника Головного управлення Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.02.2016 року №458 відповідно до статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затв. наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, призначено атестування поліцейських ГУ НП в Дніпропетровській області та підпорядкованих підрозділів.

Рішенням атестаційної комісії від 06.09.2016 року позивача визнано таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Рішенням Апеляційної атестаційної комісії Східного регіону №5, яке оформлене протоколом ОП №15.00038162.0073483 від 27.10.2016р., скаргу позивача відхилено виходячи з низького рівня теоретичних знань та професійних якостей, наявність дисциплінарних стягнень, низький рівень професійної та фізичної підготовки.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 118 о/с від 03.04.2017 року позивача звільнено зі служби в поліції з 04 квітня 2017 року, на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) (а.с. 194) на підставі атестаційного листа від 06 вересня 2016 року та постанови Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 23 березня 2017 року № 804/7428/16.

Постановою Верховного суду від 26 вересня 2018 року дії Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області щодо проведення атестації слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_2 - визнано протиправними, а також визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії 15 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 06.09.2016 року, оформлений протоколом ОП № 00033638.0073483 від 06.09.2016 року, складений відносно слідчого Слідчого управління Головного управління в Дніпропетровської області підполковника поліції ОСОБА_2

Суд першої інстанції, враховуючи те, що судовим рішенням було скасовано підставу прийняття наказу про звільнення, позовні вимоги задовольнив. Вирішуючи питання щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, обчислив таку суму розміру середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, який підлягав присудженню на користь позивача з відповідача, у тому числі з урахуванням пункту 8 Порядку визначеного постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", та відповідно до Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затвердженого Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799.

Колегія суддів погоджується з такими доводами суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішення (висновок) Атестаційної комісії 15 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 06.09.2016 року, яке стало підставою для прийняття наказу про звільнення позивача зі служби в поліції на підставі підпункту 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про Національну поліцію", постановою Верховного суду від 26 вересня 2018 року визнано протиправним та скасовано.

Таким чином, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що звільнення позивача через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" відбулось незаконно, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 03 квітня 2017 року № 118 о/с "По особовому складу" в частині звільнення (через службову невідповідність) підполковника поліції ОСОБА_2 слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської і службової діяльності Слідчого управління Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Відповідач в свою чергу подаючи апеляційну скаргу та порушуючи вимогу про скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі, не зазначає, в чому полягає незгода відповідача з рішенням суду в цій частині.

Вирішуючи питання про порядок обчислення належного до виплати позивачу середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Даний Порядок є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, з якого вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Зазначений порядок і було застосовано судом першої інстанції при визначенні стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а саме - календарні дні.

У свою чергу, пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Враховуючи, що Порядком № 260 не врегульовано порядок визначення середнього заробітку, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при визначенні позивачеві розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу правомірно було застосовано Порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 року №100, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином судом першої інстанції відповідно до зазначеної норми визначена середньоденна заробітна плата (грошове забезпечення).

А саме, відповідно довідки Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13 квітня 2017 року № 3/1288 про доходи ОСОБА_2, грошове забезпечення позивача у лютому 2017 року складало 11060,75 грн., у березні 2017 року складало 11060,75 грн. (а.с. 18 Т1, 176 Т2).

Середньоденна заробітна плата складає: (11060,75 грн.+11060,75 грн.):59 календарних дні за два місяці = 374,94 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу станом на 05.11.2018 року становить 580 календарних днів, у зв'язку з чим сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу становить: 580 календарних днів *374,94 грн. = 217465,20 грн., без урахування податків та зборів.

Таким чином, судом першої інстанції у відповідності до норм чинного законодавства, Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, було вірно розраховано суму стягнення грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу.

Щодо посилання представника відповідача щодо недоведеністю обставини щодо тривалого розгляду справи не з вини позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно матеріалам справи, у справі №804/7428/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Атестаційної комісії №15 Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та скасування рішення, позивачем було оскаржено рішення (висновок) Атестаційної комісії, який послугував підставою для звільнення позивача у цій справі, визначений у наказі Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 03 квітня 2017 року №118о/с «По особовому складу» та судове рішення у справі №804/7428/16. Тривалість розгляду справи №804/7428/16 підтверджується матеріалами справи, а тому на думку колегії суддів, доводи відповідача щодо недоведеністю обставини щодо тривалого розгляду справи не з вини позивача є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 р. в адміністративній справі №804/2552/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними наказу, поновлення на публічній службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва