Справа № 813/2105/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/420/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Домофон. Інжирінг. Охорона" про визнання протиправними дій та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Гавдик З.В.,

час ухвалення рішення 03.12.2018 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 10.12.2018 року,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Домофон. Інжирінг. Охорона" про визнання протиправними дій відповідача щодо порушення Закону України «Про інформацію» та ненадання повного тексту рішення від 10.03.2015 року № 123 «Про порядок встановлення і технічного обслуговування домофонів на дверях підїздів багатоквартирних житлових будинків у м. Львові»; визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 10.03.2015 року № 123 «Про порядок встановлення і технічного обслуговування домофонів на дверях підїздів багатоквартирних житлових будинків у м. Львові».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 10.03.2015 року № 123 «Про порядок встановлення і технічного обслуговування домофонів на дверях підїздів багатоквартирних житлових будинків у м. Львові» закрито у звязку з необхідністю розгляду такого за правилами цивільного судочинства.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції на продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вказаний спір є публічно-правовим, оскільки оскаржується рішення органу місцевого самоврядування, а тому має розглядатись за правилами КАС України.

Позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а матеріали справи направити суду першої інстанції для продовження розгляду.

Інші учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у їхній відсутності. При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання відповідача про відкладення апеляційного розгляду справи, оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обовязковою, і перебування представника відповідача у відпустці не свідчить про неможливість субєкта владних повноважень забезпечити явку в суді іншого представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції зазначив, що позивачем фактично оскаржується обмеження його права володіти та користуватись спільною сумісною власністю, а саме майном багатоквартирного житлового будинку, проте колегія суддів не погоджується з таким твердженням з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 10.03.2015 року відповідачем прийнято рішення № 123 «Про порядок встановлення і технічного обслуговування домофонів на дверях підїздів багатоквартирних житлових будинків у м. Львові». Рішення прийняте з метою врегулювання послуг з встановлення і технічного обслуговування домофонів на дверях підїздів будинків. Вказаним рішенням закріплено порядок вибору субєкта господарювання, порядок прийняття рішення співвласниками квартир та укладення договору про надання певних послуг.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акти, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» указав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Згідно із ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі статті 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Предметом позовних вимог у цій справі є законність оскаржуваного рішення, що регулює порядок надання послуг з встановлення і технічного обслуговування домофонів. Позивач у позовній заяві зазначає, що було порушено порядок прийняття оскаржуваного рішення, а саме його не опубліковано у ЗМІ, що є порушенням Конституції України та прав позивача на доступ до інформації.

Отже, предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують законність чи незаконність прийнятого органом місцевого самоврядування рішення та питання виконання виконавчим комітетом вимог законодавства щодо порядку та дотримання процедури прийняття рішень.

Відтак спір належить до адміністративної юрисдикції та має вирішуватися судами за правилами КАС .

Рішення органу місцевого самоврядування за своєю юридичною природою є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке повинно виноситись у порядку, на підставі та у спосіб, визначений Законом.

Спірним рішенням питання права власності на приміщення не врегульовуються, а лише встановлюється порядок надання послуг, тому спір про право цивільне відсутній.

Суд першої інстанції вказаним обставинам не надав належної оцінки, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Відтак, оскаржувана підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308,312,315,320,321,325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі № 813/2105/18 скасувати, а матеріали справи направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення виготовлено 15 лютого 2019 року.