Справа № 280/5052/18
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2018-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 грудня 2018 року 09 год. 45 хв.Справа № 280/5052/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до пункту 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-ХІІ від 10.12.2015 та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з 13.08.2018 та проводити виплати з урахуванням вже виплачених сум.

Обґрунтовуючи заявлений позов, ОСОБА_1 зазначає, що перебуває на обліку у Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 13.08.2018 звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця. Стверджує, що на час звернення до відповідача має загальний стаж роботи більше 30 років та стаж державної служби - більше 20 років. Однак, рішенням № 27 від 11.09.2018 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» з підстав не зарахування до стажу державної служби періоду роботи з 05.10.1994 до 01.07.2013 в податковій інспекції. Вважає такі дії відповідача неправомірними, з огляду на що, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 03.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/5052/18. Призначено судове засідання на 27 грудня 2018 року.

Представник відповідача позов не визнав. У письмовому відзиві на позовну заяву від 27.12.2018 вх. № 42713 вказав, що звертаючись 13.08.2018 за призначенням пенсії, позивач мала надати: довідку про розмір посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (тобто, про розмір заробітної плати станом на серпень 2018 року); довідку про середній розмір надбавок, премій та інших виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії (тобто, за липень 2018 року). Також вказує, що стаж державної служби ОСОБА_1 складає 0 років 0 місяців 0 днів, а тому у відповідача не було жодних правових підстав для переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця пенсії згідно п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ. У зв'язку з викладеним, просить у позові відмовити.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приписами ч. 2 ст. 263 КАС України, визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Запоріжжі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування».

13.08.2018 ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця.

Відповідач рішенням № 27 від 11.09.2018 відмовив ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця з підстав незарахування до стажу державної служби періоду роботи з 05.10.1994 до 01.07.2013 в податковій інспекції.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулась до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон № 3723-ХІІ, що втратив чинність на підставі Закону № 889-VIII від 10.12.2015, крім статті 37) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності в осіб, які мають не менш як 10 років стажу державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку, та перебування на час досягнення пенсійного віку на посаді державної служби, наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому зазначений вік визначається ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, до набрання чинності Законом «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VІІІ), а саме до 01.05.2016 право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які станом на 01.05.2016 займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов'язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

З матеріалів справи встановлено, що позивачка народилася 15.01.1960, отже, її пенсійний вік, згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить 58 років 6 місяців.

Згідно п. 341.1 ст. 341 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров'я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов'язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Пунктом 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016, тобто в період роботи позивача в податковій інспекції) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно ч. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним судом у постановах від 03 липня 2018 року (справа № 586/965/16-а) та від 13.12.2018 (справа № 539/1855/17).

З матеріалів справи вбачається, що стаж державної служби за період роботи на вказаних посадах з 05.10.1994 по 11.05.2016 року складає - 21 рік 07 місяців 06 днів, що підтверджується довідкою Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 08.10.2018. Більш того, станом на 01.05.2016 позивач працювала головним державним інспектором координаційно-моніторингового відділу ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, тобто на посаді, робота на якій зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, позивач станом на 01.05.2016, не тільки займала посаду державної служби, але й має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має необхідний страховий стаж.

Тож, вищевикладеним спростовуються доводи відповідача про те, що відсутні підстави для зарахування до стажу державної служби періоду роботи з 05.10.1994 до 01.07.2013.

Щодо посилань відповідача у відзиві на те, що звертаючись до відповідача за призначенням пенсії позивач мала надати довідку про розмір посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (тобто, про розмір заробітної плати станом на серпень 2018 року) та довідку про середній розмір надбавок, премій та інших виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії (тобто, за липень 2018 року), суд зазначає наступне.

Так, відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що вказані доводи відповідача не були підставою для прийняття рішення про відмову позивачу у переведенні її на пенсію державного службовця, а тому суд не приймає їх до уваги. Проте вважає за необхідне зауважити, що при зверенні до відповідача 13.08.2018, позивачем було надано довідки про заробітну плату та премію місячну станом на 01 липня 2018 року, тобто за місяць, що передує зверненню, як і передбачено п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» № 622 від 14.09.2018.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". А тому, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. К-Карого, 25-А, ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до пункту 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-ХІІ від 10.12.2015 та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до пункту 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-ХІІ від 10.12.2015 та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з 13.08.2018 та проводити виплати з урахуванням вже виплачених сум.

Присудити на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.01.2019.

Суддя Л.Я. Максименко