Справа № 812/261/18
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
"11" лютого 2019 р. справа №812/261/18
Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Міронової Г.М., Арабей Т.Г., Геращенка І.В., за участю секретаря судового засідання - Тішевського В.В., за участю представника позивача Постельги І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 р. (повний текст рішення складено та підписано 27 липня 2018 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 812/261/18 (головуючий І інстанції суддя А.Г. Секірська) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування акта про службове розслідування, наказів від 16.10.2015 № 267, від 18.09.2016 № 269 та стягнення грошового забезпечення,
У С Т А Н О В И В:
01 лютого 2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 від 18.09.2016 року № 269 в частині увільнення сержанта ОСОБА_2 від займаної посади; визнати протиправним та скасувати акт службового розслідування, затверджений т.в.о командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 ОСОБА_3 від 16.10.2015; визнати протиправним та скасувати п. 3.30 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 16.10.2015 року № 267 стосовно переведення командира комендантського взводу ОСОБА_2 стрільцем-регулювальником 2 комендантського відділення комендантського взводу, ВОС 100915А/648; стягнути на користь ОСОБА_2 невиплачене грошове забезпечення у розмірі 23 660 грн.; вирішити питання судових витрат (т. 1 а.с. 5-15).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано підпункт 3.30 пункту 3 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 16.10.2015 № 267 щодо увільнення від займаної посади та призначення сержанта ОСОБА_2 , командира комендантського взводу, стрільцем регулювальником 2 комендантського відділення комендантського взводу, ВОС 100915А/648.

Визнано протиправним та скасовано підпункт 6.1 пункту 6 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 18.09.2016 № 269 (по стройовій частині) в частині увільнення від займаної посади та виведення в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 в зв`язку з триманням під вартою за вироком суду сержанта ОСОБА_2 , стрільця-регулювальника 2 комендантського відділення комендантського взводу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року апеляційні скарги представника позивача та військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України залишині без задоволення.

Рядового ОСОБА_2 , призваного по мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015, який пройшов підготовку та прибув з військової частини НОМЕР_3 до пункту постійної дислокації, з 06 березня 2015 року зараховано до списків особового складу.

Лисичанським МВ ГУМВС України в Луганській області 06.10.2015 року було зареєстровано кримінальне провадження № 002223, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. В ході огляду місця події співробітниками міліції був вилучений пістолет АПС № РХ 1921, який в подальшому долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу. Сержанту ОСОБА_2 оголошено про підозру в скоєнні злочину, обрано запобіжний захід «тримання під вартою», який був змінений на домашній арешт. Кримінальне провадження й досі триває. Позивача не було відсторонено від посади відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України

25 березня 2016 року Президентом України був виданий Указ № 115/2016, пунктом 1 якого було постановлено провести у березні квітні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період: в тому числі і призваних під час першої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 «Про часткову мобілізацію» (т.2 а.с. 9).

Звільнення ОСОБА_2 не відбулося і до часу розгляду справи в суді апеляційної інстанції з невідомих суду причин.

Тобто, командир військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України не дотримується наказів Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України (п.17 Конституції України).

Ненадання відповідачем на вимогу суду наказу командира в/ч від 19.10.2015 № 653/1, який був підставою для припинення нарахувань та виплат грошового забезпечення ОСОБА_2 , позбавив суд можливості вирішити позовні вимоги щодо стягнення грошового забезпечення.

Окрім того, 21 листопада 2018 року ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду визнано обов`язковою участь представника Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України та оголошено перерву у розгляді справи № 812/261/18 до 10 грудня 2018 року.

07 грудня 2018 року до суду найшов лист від командира військової частини НОМЕР_1 про перенесення дати судового розгляду на більш пізніший термін, оскільки представник військової частини перебуває на лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 в м. Харків.

10 грудня 2018 року ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року оголошено перерву у судовому засіданні, продовжено строк розгляду справи на 15 днів; визнано обов`язковою участь представника Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України 22 грудня 2018 року.

22 грудня 2018 року зупинено провадження у справі № 812/261/18.

10 січня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

22 січня 2019 року від представника відповідача надійшов лист про перенесення судового засідання на строк не раніше 18 лютого 2019, у зв`язку з перебуванням в основних щорічних відпусках представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України, особи які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно користуватися належними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 5 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Саме ненадання витребуваних судом доказів і неприбуття в судове засідання суд апеляційної інстанції розцінює як зловживання процесуальними правами.

Згідно частини 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Таку правову позицію висловив Верховний Суд в ухвалі від 08.01.2019 у справі № 826/3515/18|К/9901/69661/18.

Частинами 1, 3 ст. 249 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності керівних осіб військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України за невиконання ухвал суду про витребування доказів, щодо обов`язкової явки в судове засідання, яку направити для розгляду до Міністерства оборони України.

Згідно частини 7 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, окрема ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується.

Керуючись статтями 249, 370, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Направити дану ухвалу до Міністерства оборони України для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності керівних осіб військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України за невиконання п. 1 Указу Президента України від 25 березня 2016 року № 115/2016 і за невиконання ухвал суду про витребування доказів, і щодо обов`язкової явки в судові засідання.

Зобов`язати Міністерство оборони України в місячний термін повідомити Перший апеляційний адміністративний суд про виконання окремої ухвали суду від 11.02.2019 року у справі № 812/261/18.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Судді Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко