Справа № 444/3073/18
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/3073/18
Провадження № 2-а/444/16/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова ДПП про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить визнати незаконною і скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП серія НК № 621281 від 07.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та провадження по даній справі закрити.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати дану справу у його відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання з допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Згідно ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 621281, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

З копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 621281, вбачається, що такий був складений на ОСОБА_1 за те, що він 07.09.2018 року керуючи транспортним засобом здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю.

З пояснень позивача ОСОБА_1, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що 07.09.2018 року він на автомобілі Мітсубісі Галант НОМЕР_1 рухався в м. Жовква із м. Львів. Зазначає, що його зупинили працівники поліції близько 16.00 год. і почали стверджувати, що близько 2 км до його зупинки поліцією, він здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю чи порушив п.п. 14.6 ПДР. Наголошує, що протягом цього відрізку нікого не обганяв окрім автомобіля КАМАЗ, який був завантажений і рухався зі швидкістю менше 30км і своїми сигналами (включений правий поворот) показував всім учасникам руху, що він рухатися з вищою швидкістю не буде. Після цього попросив працівників поліції, щоб вони показали відеоматеріали чи інші докази про порушення ПДР, та за обгін якого автомобіля буде притягуватися до відповідальності, а також протокол про порушення ПДР, так як бажає дати пояснення чи, або заперечення. Проте працівники поліції не дали протоколу, та не розповіли який транспортний засіб він обганяв.

Відповідно до п. 11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до розділу 34 п. 1 ПДР України, розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до цього ж розділу ПДР України, лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Суд надає віри поясненням ОСОБА_1 що він протягом згаданого вище відрізку не обганяв жодних транспортних засобів, окрім автомобіля КАМАЗ, який був завантажений і рухався зі швидкістю менше 30 км.

Суд надає віри поясненням ОСОБА_1 що він протягом згаданого відрізку, яким рухався не обганяв жодних транспортних засобів, окрім автомобіля КАМАЗ, який був завантажений і рухався зі швидкістю менше 30 км. Окрім цього суд надає віри поясненням ОСОБА_1, що він не порушував правила дорожнього руху передбачені у складеній постанові.

Окрім цього суд враховує, що відповідачем не подано жодного доказу щодо правомірності своїх дій, хоча такий обов'язок згідно ч. 2 ст. 77 КАС України прямо на нього покладений.

А тому, суд приходить до переконання, що відповідачем не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором поліції постанови серії № 621281 від 07.09.2018 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих статтями КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та враховуючи положення ст. 293 КУпАП, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати незаконною і скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП серія НК № 621281 від 07.09.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, провадження по даній справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула