Справа № 344/4384/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3151/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Пліша М.А.

суддів Судової-Хомюк Н.М., Макарика В.Я.

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2018 року (головуючий суддя Татарінова О.А., м.Івано-Франківськ, повний текст рішення складено 06.09.2018) у справі № 344/4384/17 за адміністративним позовом управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про знесення самовільно проведеної реконструкції квартири, -

В С Т А Н О В И В:

28.03.2017 управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 в якому просило, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.80-81) прийти рішення про перебудову самочинно проведеної реконструкції квартири №32 під торгово-офісне приміщення по вул. Манюха, 2 в м.Івано-Франківську шляхом приведення фасаду будинку до попереднього стану (замурування збільшених віконних прорізів до розмірів існуючих вікон першого поверху будинку) та з метою подальшого функціонального використання квартири під житло. Витрати, повязані з проведенням перебудови, покласти на відповідача.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради оскаржило його в апеляційному порядку, вважає його винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, тому просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2018 року та зобовязати ОСОБА_1 здійснити перебудову самочинно проведеної реконструкції квартири №32 під торгово-офісне приміщення по вул. Манюха, 2 в м.Івано-Франківську шляхом приведення фасаду будинку до попереднього стану (замурування збільшених віконних прорізів до розмірів існуючих вікон першого поверху будинку) та з метою подальшого функціонального використання квартири під житло.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не обгрунтованим та безпідставним є твердження суду, про те, що попередньо відповідачем був розроблений проект на реконструкцію квартири під торгово-офісне приміщення. Адже, згідно даних Декларації про початок виконання будівельних робіт, проектна документація розроблена ПП ОСОБА_3 на підставі договору на розробку проектної документації; б/н від 22.04.2016 та затверджена змовником 27.04.2016.

Однак у відповідності до рішення управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 05.08,2016 №50 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт у звязку із заявою ОСОБА_3Т, про те, що розробка проектної документації ним не розроблялась. Тобто, змовник будівництва ввів недостовірні дані у декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Окрім того, суду першої інстанції надано копію відповіді про надання інформації від 0.11.2017р. ПП ОСОБА_3, що проектна документація ним не розроблялась та нагляд на вищевказаному обєкті не здійснювався.

Відповідно до п.3.2 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» термін «будівництво» - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення обєктів будівництва. Пунктом 3.21 ДБН вказано, що реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, тощо), забезпечує удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до вимог ст. 100 ЖК України та з урахуванням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 до перепланування відносяться ремонтно-будівельні роботи, що провадяться за відповідними проектами із зміною фізичних параметрів цих приміщень, знесенням або перенесенням внутрішніх легких некапітальних перегородок, улаштуванням нових елементів і деталей, прорізів без втручання у зовнішні стіни, міжповерхові перекриття та інші несучі конструкції жилого будинку з метою підвищення благоустрою та поліпшення умов проживання без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку або приміщенні. Перепланування жилих будинків та жилих приміщень здійснюється без зміни їх геометричних розмірів та функціонального призначення, але змінює конфігурацію приміщень, що вимагає внесення змін до технічного паспорту будинку або приміщення. До переобладнання відносяться улаштування в індивідуальних жилих будинках, окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання; перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Окрім того, у відповідності до п.1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких обєкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою КМУ від 07.06.2017 №406, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1).

Зважаючи на вищенаведене, відповідачем виконані роботи з втручанням в несучі конструкції зовнішньої стіни будинку шляхом збільшення трьох віконних прорізів та ваштування двох дверей з виходом на вул. Манюха (змінивши його фасад) - тобто реконструкції.

Більше того, згідно технічного висновку за результатами технічного обстеження об?єкта: «Реконструкція квартири №32 під офісні приміщенні на вул. Володимира Манюха, 2 в м. Івано-Франківську», виготовленого ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 встановлено, що загальна площа квартири після реконструкції становить 42,1 кв.м., виконані роботи не змінили навантаження на несучі конструкції та є можливими в такому вигляді. Отже, останнім підтверджено факт виконання робіт з реконструкції з втручанням в несучі інструкції, хоч і без зміни їх навантаження. Даний факт і не заперечувався поясненнями свідка судовому-засіданні.

Крім того, апелянт зазначає, що у відповідності до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному житловому будинку», співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Пунктом 6 вищенаведеного Закону зазначено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі, допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно п. 3.22 ДЕН В.2.6-31:2016 «Теплова ізоляція будівель», огороджувальні конструкції - будівельні конструкції, що створюють теплоізоляційну оболонку будинку для збереження теплоти для опалення та/або охолодження приміщень, захисту від кліматичних впливів, поділу будинку на відокремлені частини або приміщення з різними температурними та вологісними умовами експлуатації.

Розрізняють огороджувальні конструкції вертикальні (наприклад, стіни, перегородки) і гризонтальні (перекриття, покриття, дахи). Серед огороджувальних конструкцій важливе значення мають зовнішні стіни, що визначають архітектурний вигляд будівлі.

Так, замовник будівництва - ОСОБА_1, виконавши будівельні роботи з реконструкції, втрутився в зовнішню стіну будинку по вул. Манюха 2, змінивши таким чином фасад будинку.

Зважаючи на вищенаведене, відповідач порушив права власників квартир будинку №2 по вул. Манюха в м.Івано-Франківську (в тому числі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 - власниці квартири №35, яка знаходиться над квартирою, де самовільно виконанні будівельні роботи).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що до управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулась ОСОБА_2 з приводу законності проведення перепланування у квартирі АДРЕСА_1. В ході позапланової перевірки за зверненням ОСОБА_2, з виходом на місце 26.09.2016, управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради встановлено недопущення посадових осіб Управління на обєкт будівництва, що підтверджується ОСОБА_5 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.07.2016. 06.08.2016 ОСОБА_2 знову звернулась із заявою до начальника управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в якій повідомила, що власник квартири АДРЕСА_2 Г.О. проводить незаконну реконструкцію під офісно-торгове приміщення за декларацією, яка була скасована. Просила провести перевірку з виходом на місце відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.03.2016. Згідно листа Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини від 07.09.2016 № М/1458/2 вбачається, що Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини містобудівні умови та обмеження за вищевказаною адресою не надавались.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п. «а» п. 3 ч. 4 ст. 41 цього ж Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обовязкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 № 553, що визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п 9 вказаного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва. У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва обєкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого обєкта та компенсацію витрат, повязаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований обєкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, повязаних із знесенням обєкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого обєкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством. Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого обєкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції з?ясовано, що 26.09.2016 начальником відділу контролю будівництва управління з питань Держархбудконтролю ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_7, в ході позапланової перевірки, складено ОСОБА_5 про недопущення посадових осіб управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, згідно з яким ОСОБА_1 не допустив посадових осіб управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на реконструкцію квартири АДРЕСА_1.

Крім того, 28.09.2016 начальником відділу контролю будівництва управління з питань Держархбудконтролю ОСОБА_6 видано Припис яким із зазначенням строку для добровільного виконання вимог в термін до 07.10.2016 року усунути виявлене порушення шляхом допущення посадових осіб Управління до проведення перевірки (а.с. 20).

07.10.2016 начальником відділу контролю будівництва управління з питань Держархбудконтролю ОСОБА_6, головним спеціалістом-юристом управління з питань Держархбудконтролю ОСОБА_8, складено ОСОБА_5 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, відповідно до якого встановлено невиконання замовником вимог припису від 28.09.2016 про забезпечення в термін до 07.10.2016 допуску посадових осіб управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на обєкт будівництва, чим порушено ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», та абз. 3 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553. 07.10.2016 року начальником відділу контролю будівництва управління з питань Держархбудконтролю ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ст. 188-42 КУпАП. Постановою від 17.10.2016 по справі про адміністративне правопорушення № 9/32-25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 188-42 ч. 2 КУпАП, за невиконання замовником вимог припису від 28.09.2016 про забезпечення в термін до 07.10.2016 посадових осіб Управління на обєкт будівництва, чим порушено ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», та абз. 3 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 № 553, та накладено штраф у сумі 5100 грн.

Судом також встановлено, що у 2016 році ОСОБА_1 було замовлено Проект Реконструкція квартири № 32 під торгово-офісні приміщення в м. Івано-Франківськ, по вул. Манюха, 2. Відповідно до наказу № 29-IV-16 від 29.04.2016 року для проведення технічного нагладу за реконструкцією квартири № 32 на вул. Манюха, 2 в м. Івано-Франківську призначено ОСОБА_9 05.05.2016 управлінням держархбудінспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 було видано Декларацію про початок виконання будівельних робіт Реконструкція квартири № 32 під торгово-офісне приміщення за адресою: в м. Івано-Франківськ, вул. Манюха, 2/32 ІФ 46. Згідно вказаної Декларації, проектна документація розроблена ПП ОСОБА_3 Загальна площа будівлі відповідно до проектної документації становить 42,8 кв.м.

Рішенням № 50 від 05.08.2016 управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт: Реконструкція власної квартири № 32 під торгово-офісне приміщення в м. Івано-Франківськ по вул. Манюха, 2, від 05.05.2016 № ІФ 46, що підтверджується також наказом № 50 від 05.08.2016 управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Із копії відповіді про надання інформації від 20.11.2017 ПП ОСОБА_3Т вбачається, що проектна документація не розроблялась, та нагляд на вищевказаному обєкті будівництва ним не здійснювався Із копії заяви інженера з технічного нагляду ОСОБА_9 від 27.11.2017 вбачається, що технічний нагляд за обєктом. Реконструкція власної квартири № 32 під торгово-офісне приміщення в м. Івано-Франківськ по вул. Манюха, 2 ним не проводився. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.04.2017 № 278 «Про демонтаж самовільно встановлених обєктів», підпунктом 1.1. пункту 1 вирішено демонтувати самовільно встановлені металеві сходи на вул. Манюха, 2.

Відповідно до ОСОБА_5 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 26.05.2017 року заступником начальника відділу контролю за будівництвом управління з питань Держархбудконтролю ОСОБА_10 та провідним спеціалістом-інспектором відділу контролю за будівництвом ОСОБА_11 у присутності ОСОБА_1 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, та встановлено, що виконані будівельні роботи з реконструкції квартири № 32 на вул. Манюха, 2 в м. Івано-Франківську без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт у 2017 році, а саме втручання у несучі конструкції шляхом збільшення трьох віконних прорізів та влаштування двох дверей з виходом на вул. Манюха, 32 у м. Івано-Франківську, шляхом демонтажу внутрішніх стін, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

26.05.2017 складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ст. 96 ч.7 КУпАП. 26.05.2017 заступником начальника відділу контролю за будівництвом Управління з питань Держархбудконтролю ОСОБА_10 та провідним спеціалістом-інспектором відділу контролю за будівництвом ОСОБА_11 видано Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту, забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, із зазначенням строку для добровільного виконання вимог в термін до 26.05.2017 усунути виявлене порушення шляхом приведення квартири до попереднього стану або отримати право на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири (а.с. 87,141,149).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності. Допитаний в якості свідока ОСОБА_5 в суді першої інстанції вказав, що він проводив ремонтні (демонтажні) роботи за вказаною адресою з 10.05.2016, з ОСОБА_1 договір не укладали. В ході цих робіт забирали перестінки, які не є несучими стінами, знімали підлогу, зрізали пройоми під вікнами, тобто збільшували їх. Всі ці роботи проводились в травні-червні 2016 року. Вікно в не несучій стіні не несе навантаження. ОСОБА_1 було надано проектну документацію, яку він подивився та виконував роботи.

Згідно п. 3.2 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» термін будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва. Згідно п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» термін реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Згідно п. 4.2 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» оформлення проектної документації здійснюється згідно з нормативними документами комплексу А.2.4 «Система проектної документації для будівництва».

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ОСОБА_5 обстеження від 04.10.2017 року експертом ОСОБА_12 було проведено обстеження житлової квартири № 32, яка знаходиться за адресою: вул. В.Манюха, 2 в м. Івано-Франківську (а.с. 65,66), за результатами обстеження якого виконані роботи в квартирі не впливають на несучу здатність конструкцій. Згідно Технічного висновку від 22.01.2018 року, складеного ФОП ОСОБА_12 на замовлення ОСОБА_1, за результатами технічного обстеження обєкта «Реконструкція квартири № 32 під офісні приміщення на вул. В.Манюха, 2 в м. Івано-Франківськ» (а.с. 109-118,119), встановлено, що проведеним технічним обстеженням реконструкції квартири № 32 на вул. В.Манюха, 2 в м. Івано-Франківськ встановлено наступне: В квартирі проведено демонтаж міжкімнатних перегородок, продовжено віконні прорізи до рівня підлоги без зміни ширини віконного прорізу. Загальна площа квартири після реконструкції становить 42,1 кв.м. Проведене перепланування не потребує отримання дозвільних документів, що дають право на її виконання. Виконані роботи не змінили геометричних розмірів в плані, не змінюють навантаження на несучі конструкції та є можливими в такому вигляді.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Однак суд апеляційної інстанції вважає за необхідне додатково вказати, що, як уже зазначалось вище статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва обєкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого обєкта та компенсацію витрат, повязаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований обєкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, повязаних із знесенням обєкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого обєкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством. Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого обєкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

З позовом управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось 28 березня 2017 року, тобто на той час існував лише Припис позивача від 28.09.2016 яким із зазначенням строку для добровільного виконання вимог в термін до 07.10.2016 усунути виявлене порушення шляхом допущення посадових осіб Управління до проведення перевірки.

Зміни до позовних вимог управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подано 15.06.2017 і в них позивач просив прийняти рішення про перебудову самочинно проведеної реконструкції квартири №32 під торгово-офісне приміщення по вул. Манюха, 2 в м.Івано-Франківську шляхом приведення фасаду будинку до попереднього стану (замурування збільшених віконних прорізів до розмірів існуючих вікон першого поверху будинку) та з метою подальшого функціонального використання квартири під житло. Витрати, повязані з проведенням перебудови, покласти на відповідача. Хоча у Приписі від 26.05.2017 відповідача зобовязано в термін до 25.06.2017 усунути виявлене порушення шляхом приведення квартири до попереднього стану або отримати право на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири. (а.с. 87, 141, 149).

Отже, вимоги позову і вимоги вказані у Приписі є різними, більше того у приписі надана альтернатива для дій відповідача.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення позову не має.

З огляду на вкладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, і така скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.308, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2018 року у справі № 344/4384/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: М.А.Пліш

Судді: Н.М.Судова-Хомюк

ОСОБА_13

повний текст постанови складено 15.02.2019