Справа № 0340/1496/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2905/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року (суддя першої інстанції Денисюк Р.С., м. Луцьк),

В С Т А Н О В И В :

03 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання незаконною відмови, зобовязання зарахувати до страхового стажу, набутого в державних та комунальних закладах і установах освіти період роботи вихователем дитячого комбінату Горохівського цукрового заводу за 1982-1991 роки, та відповідно пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано відмову Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти пенсій протиправною. Зобов'язано Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи вихователем дитячого комбінату Горохівського цукрового заводу за 1982-1991 роки. Зобовязано Локачинське обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області судові витрати у сумі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Із таким рішенням суду не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, вважає рішення суду першої інстанції необгрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування вимог зазначає, що період роботи позивача за 1982-1991 роки правомірно не зараховано до страхового стажу, оскільки в штатних розписах Горохівського цукрового заводу за вказаний період значиться дитячий комбінат, у яких графа «форма власності» відсутня. У перевірених штатних розписах цукрового заводу за 1992 рік відомостей щодо дитячого комбінату не виявлено. Також вважає безпідставним стягнення з управління сплаченого позивачем судового збору.

Представники сторін у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала вихователем дитячого комбінату Горохівського цукрового заводу та згідно з поданою заявою від 25.05.2018 їй призначено пенсію за віком з 10.04.2018, до цього часу за призначенням іншого виду пенсії не зверталась, що відповідачем не заперечується.

У звязку із зверненням позивача до Локачинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо невиплати їй одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій як працівнику освіти, відповідач листом від 12.07.2018 №139/К-01 повідомив, що оскільки не підтверджено державну та комунальну форму власності дитячого комбінату Горохівського цукрового заводу, робота на посаді якого дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому період роботи на посаді вихователя не зараховано до страхового стажу, набутого в державних та комунальних закладах і установах освіти (а.с. 5).

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 71 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23 листопада 2011 року (далі Порядок № 1191) до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктами 5, 6, 7 Порядку № 1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З урахуванням наведених законодавчих норм, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких підстав: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; наявність відповідного страхового стажу; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Вимогами п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.

Щодо стажу роботи, то вимогами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно записів трудової книжки БТ-І №1707008 ОСОБА_1 з 27.09.1976 по 25.07.1977 учень в ательє мод №1 по пошиву верхнього чоловічого одягу; з 22.08.1977 по 28.06.1979 навчання в Луцькому педагогічному училищі; з 01.09.1982 по 29.08.1983 вихователь дитячого комбінату Горохівського цукрового заводу; з 10.09.1983 по 15.10.1984 вихователь дитячого комбінату Горохівського цукрового заводу; з 24.10.1984 по 01.02.1992 вихователь дитячого комбінату Горохівського цукрового заводу; з 01.02.1992 прийнята по переводу переводу в Горохівський відділ народної освіти вихователем в Марянівський дитячий садок; 16.01.2004 дитячий ясла-садок смт. Марянівка перейменовано у Дошкільний навчальний заклад смт. Марянівка (а.с. 6 7).

Відповідно до довідки відділу освіти, молоді та спорту Горохівської районної державної адміністрації №07 від 12.04.2018 ОСОБА_1 дійсно була призначена вихователем у Марянівський дитячий садок з 01 лютого 1992 року (наказ райвно від 29.01.1992 №80), де працює по даний час (а.с. 53).

Згідно переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі Прелік №909) у дошкільних навчальних закладах передбачено посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років: директори (завідуючі), всіх типів вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

Відповідно до пункту 2 примітки до Преліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Отже, спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 на посаді вихователя становить 35 років 6 місяців 20 днів.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства («Stretch - United Kingdom» № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини»). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність («Von Maltzan and Others v. Germany» № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Крім того, практикою Європейського суду з прав людини сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у пункті 61 Рішення «Брумареску проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права («Brumarescu v. Romania» № 28342/95). Крім цього, у пункті 109 справи «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» Суд зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку («Judgment in the Case of Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldova» № 45701/99).

Отже, оскільки позивач досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має відповідний спеціальний стаж роботи та не отримаувала будь-якої пенсії до цього, у відповідача не було підстав для відмови у:

- зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи вихователем дитячого комбінату Горохівського цукрового заводу за 1982-1991 роки.

- призначенні та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Апеляційний суд зазначає, що відповідач за наявності сумнівів у достовірності даних у трудовій книжці вправі здійснити перевірку зазначених у ній відомостей з урахуванням наданих йому законом повноважень.

Однак, цього зроблено не було.

Покликання апелянта на невиявлення відомостей у штатних розписах Горохівського цукрового заводу за 1992 рік щодо дитячого комбінату суд відхиляє, адже факт праці позивача у даній установі підтверджується записами трудової книжки та довідкою відділу освіти, молоді та спорту Горохівської районної державної адміністрації №07 від 12.04.2018.

Натомість відповідач з формальних підстав відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу, період роботи вихователем дитячого комбінату Горохівського цукрового заводу, внаслідок чого не призначив та не виплатив грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, що є порушенням її прав.

Покликання апелянта на безпідставність стягнення з управління сплаченого позивачем судового збору не заслуговують на увагу, адже судом першої інстанції вирішено спір і у відповідності до вимог ст. 139 КАС України присуджено здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 0340/1496/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 14 лютого 2019 року.