Справа № 766/19888/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 766/19888/18
13год. 06 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача Управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації, Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить винести постанову, якою визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачці допомоги на поховання її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, незаконними, протиправними та зобов'язати відповідача виплатити позивачу допомогу на поховання ОСОБА_4 в розмірі двомісячної пенсії, яку мав би отримувати батько позивачки на момент смерті. В квітні місяці 2018 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою на виплату допомоги на поховання ОСОБА_4, але листом № 221 /4-99-1 від 11.04.2018 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати допомоги на поховання органами Пенсійного фонду Херсонської області, в зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України в Херсонській області з 01.10.2008. Позивач вважає, що такі дії є неправомірними, оскільки ОСОБА_4 дійсно було знято з обліку Управління ПФУ у Суворовському районі м. Херсоні в 2008 році через проживання його опікуна - ОСОБА_1 у м. Керч. Але в 2015 році ОСОБА_1 було звільнено від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_4, тому пенсійна справа повинна бути передана до органу ПФУ за місцем реєстрації ОСОБА_4 - АДРЕСА_1. З 2015 року пенсія опікуном не отримувалась.

Позивач посилається на п. 4.12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердж. Постановою Пенсійного фонду від 25.11.2005 № 22-1, який передбачає, що при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п'яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

А при зарахуванні пенсіонера на повне державне утримання питання щодо обліку та пересилання пенсійної справи пенсіонера вирішуються відповідно до Порядку перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року N 269 (п. 4.13 Порядку № 22-1). Тому позивач вважає, що пенсійна справа мала бути витребувана з Управління ПФУ в м. Керч АР Крим та передана Управлінню ПФУ у Бериславському районі Херсонської області. Прохання позивача направити запит про витребування пенсійної справи Управління ПФУ в Бериславському районі відхиляло. Тому позивач звернулось до суду з даним позовом.

Ухвалою від 12.10.2018 позов був переданий за підсудністю до Херсонського окружного адміністративного суду, 16.11.2018 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 05.12.2018.

04.12.2018 до суду звернувся представник позивача з клопотанням про перенесення судового засідання через зайнятість в іншому судовому процесі, тому розгляд справи був перенесений на 14.01.2019.

Також надійшло клопотання позивача про призначення розгляду справи в режимі відео конференції, яке не було задоволено через технічну неможливість.

05.12.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ ПФУ України в Херсонській області, в якому відповідач зазначає, що допомога на поховання виплачується тим органом ПФУ, в якому пенсіонер, який помер, перебував на обліку. ОСОБА_4 не перебував на обліку в органах ПФУ в Херсонській області з 2008 року. Підстав надсилання запиту до будь-якого органу ПФУ в іншій місцевості для витребування пенсійної справи у відповідача не було. До відповідача не подавались відповідні заяви на запит пенсійної справи ні сам пенсіонер, ні його опікун, ні інші державні органи.

27.12.2018 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якому позивач зазначає, що вона була звільнена судом від повноважень опікуна відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 13.05.2015, а оскільки ОСОБА_5 був недієздатним, то опікунські функції автоматично передавались на опікунську раду за місцем реєстрації ОСОБА_5 - до органу опіки та піклування Бериславської районої ради Херсонської області. Позивач вимагала від відповідача витребувати пенсійну справу її батька з Пенсійного фонду м. Керч, однак їй було відмовлено.

14.01.2019 представник позивача не прибув в судове засідання, надіславши повторне клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Суд ухвалою від 14.01.2019 призначив розгляд справи в режимі відеоконференції на 08.02.2019, продовжив строк підготовчого засідання. Також були залученні в якості 3-х осіб на стороні відповідача без самостійних вимог - Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації , Комунальний заклад "Херсонська обласна психіатрична лікарня".

08.02.2019 до суду в режимі відеоконференції прибули позивач та її представник, позов підтримали. Представник відповідача в судове засідання не прибув.

Представники третіх осіб не прибули в судове засідання. Від Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" надійшов лист, в якому повідомлялось, що ОСОБА_4 неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у закладі з 1995 року. Останні рази перебував з 11.04.2014 по 03.01.2015, 18.05.2015 по 16.03.2017, з 16.03.2017 по ІНФОРМАЦІЯ_3, помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в комунальному закладі, був захоронений опікуном. За час перебування в комунальному закладі його пенсія до лікарні не надходила.

Управління соціального захисту населення Білозерської районної державної адміністрації повідомило суд про те, що ОСОБА_4 отримував пенсію за віком в Бериславському управлінні ПФУ до 2005 року, на обліку в управлінні соціального захисту населення не перебував, за отриманням державних соціальних допомог ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_4 не звертались.

Підготовче засідання закрито 08.02.2019.

Розглядом справи по суті судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3, отримував пенсію за віком, виплата пенсії по 28.02.2005 здійснювалась Управлінням ПФУ в Бериславському районі Херсонської області.

На підставі заяви ОСОБА_4 його було знято з обліку з 01.03.2005 року та пенсійну справу передано до Управління ПФУ в Суворовському районі м. Херсона за місцем перебування ОСОБА_4 в психіатричній лікарні.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 27.10.2008 ОСОБА_4 визнано недієздатним через психічне захворювання та призначено ОСОБА_6 опікуном, про що повідомили орган опіки та піклування Бериславської міської ради.

19.02.2009 на підставі особистої заяви ОСОБА_6, яка мешкала в м. Керч, до Управління Пенсійного фонду України в м. Керч АР Крим з доданими документами, які підтверджували статус опікуна, пенсійна справа ОСОБА_4 була прийнята даним органом на облік. У зв'язку з чим пенсійна справа була передана на облік до Управління ПФУ у м. Керч АР Крим за місцем проживання опікуна (позивача), виплата пенсії здійснювалась з 01.10.2008 саме Управлінням ПФУ у м. Керч АР Крим .

Як стверджувала позивач в судовому засіданні, з 2010 року вона мешкає у м. Київ із сім'єю, періодично з нею мешкав і її батько ОСОБА_4 Але у зв'язку з тим, що реєстрація місця проживання залишилась у м. Керч, пенсія продовжувалась виплачуватись Управлінням ПФУ у м. Керч АР Крим .

У березні 2015 року через події, пов'язані з анексією півострову Крим, ОСОБА_1 на її прохання було звільнено від уповноважень опікуна над ОСОБА_4, що підтверджується рішенням Бериславського районного суду Херсонської області по справі № 647/955/15-ц. В цьому ж рішенні зазначено про надіслання ухвали суду органу опіки та піклування Бериславської районної міської ради Херсонської області. В судовому рішенні було вказано, що представник органу опіки та піклування не надав подання про призначення іншого опікуна, ОСОБА_4 перебуває в Херсонській обласній психіатричній лікарні, де отримує належний догляд, інших родичів не має, тому суд не призначив опікуном іншу особу.

У ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, позивач за власний рахунок поховала батька на кладовищі в с. Вірівка, яке підпорядковане Ольгівській сільській раді Бериславського району Херсонської області.

Позивач надала суду довідку Шевченківського РВ ГУДМС України в м. Києві від 02.11.2017 про підтвердження місцеперебування громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території або переселилися з неї, в якій зазначена адреса перебування у м. Київ.

В квітні місяці 2018 року позивач звернулась до Головного управління ПФУ в Херсонській області із заявою на виплату допомоги на поховання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Листом № 221 /4-99-1 від 11.04.2018 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для виплати допомоги на поховання, в зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України в Херсонській області з 01.10.2008 року.

Позивач не погодилась з відмовою у виплаті допомоги на поховання, тому звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Порядок отримання допомоги на поховання регулюється постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1). Згідно Порядку № 22-1 (п. 5.1, 5.2) особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання та довідку про смерть пенсіонера або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання.

… Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством. Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім'ї або іншою особою).

Факт здійснення поховання ОСОБА_4 саме позивачем за власний рахунок підтверджується довідкою від 26.02.2018 виконавчого комітету Ольгівської сільської ради Бериславського району та іншими учасниками справи не оскаржується.

Згідно зі ст. 56 Цивільного кодексу України органи, на які покладено здійснення опіки та піклування, їх права та обов'язки щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом. Безпосереднє ведення справ щодо опіки та піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи і управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Щодо дорослих дієздатних осіб, що потребують піклування за станом здоров'я - ведення справ покладено на органи соціального захисту населення, яким, зокрема, є Управління соціального захисту населення Бериславської райдержадміністрації.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 року №269 затверджено Порядок перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використання (далі - Порядок №269). Згідно приписів даного Порядку адміністрація установи надсилає у триденний строк після взяття особи на повне державне утримання органам Пенсійного фонду України або структурним підрозділам з питань соціального захисту населення за місцем перебування особи, одного із батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників на обліку (отримання допомоги, пенсії) та за місцезнаходженням установи відповідне повідомлення, до якого додає: довідку про зарахування особи на повне державне утримання; письмову заяву особи чи її законного представника або письмову заяву адміністрації установи, погоджену органом опіки та піклування (якщо опіку чи піклування над особою здійснює установа), про перерахування установі різниці між сумою призначеної їй пенсії та сумою пенсії, яка виплачується такій особі та непрацездатним членам її сім'ї - органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням установи; довідку про вартість утримання особи в установі. В своє чергу орган Пенсійного фонду України або структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за місцем перебування у них особи на обліку (отримання допомоги, пенсії) надсилає в десятиденний строк після надходження від установи повідомлення про взяття особи на повне державне утримання органу Пенсійного фонду України або структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцезнаходженням установи пенсійну (особову) справу такої особи. Особова справа законного представника особи з інвалідністю, визнаної недієздатною чи цивільна дієздатність якої обмежена, та дитини з інвалідністю залишається в структурному підрозділі з питань соціального захисту населення за місцем його проживання (отримання допомоги).

У п'ятиденний строк за місцезнаходженням установи або за місцем перебування законного представника на обліку (отримання допомоги) органом Пенсійного фонду України видається розпорядження з визначенням суми, яку необхідно виплатити особі і суми, яку необхідно перерахувати установі . Після видачі зазначених розпоряджень орган Пенсійного фонду України або структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить відповідний запис у пенсійній (особовій) справі особи та до 20 числа місяця, за який проводиться виплата, перераховує кошти установі. Заяву до органу, що призначає пенсію, про запит пенсійної справи особи, яка потребує опіки (піклування), якій опікуна (піклувальника) не призначено і яка перебуває на довготривалому лікуванні у закладі охорони здоров'я, подає адміністрація цього закладу.

Аналогічну норму викладено у п 1.5 Порядку № 22-1 , а саме: заяву до органу, що призначає пенсію, про запит пенсійної справи особи, яка потребує опіки (піклування), якій опікуна (піклувальника) не призначено і яка перебуває на довготривалому лікуванні у закладі охорони здоров'я, подає адміністрація цього закладу.

В даній справі відсутні документи про те, чи знаходився ОСОБА_4 на повному державному утриманні в обласній психіатричній лікарні, або лише на стаціонарному лікуванні, є тільки лист даного закладу про те, що періодично ОСОБА_4 проходив лікування, в тому числі в період з 18.05.2015 по день смерті, але пенсія чи її частка до лікарні не надходила.

Суд не надано ніяких доказів того, що пенсійна справа з Управління ПФУ у м. Керч витребовувалась органом опіки, або будь-яким органом ПФУ.

В свою чергу, Управління соціального захисту населення Бериславської РДА заперечує факт перебування ОСОБА_4 на обліку після звільнення ОСОБА_6 від повноважень опікуна в травні 2015 року, хоч, на думку суду, саме управлінням соціального захисту населення Бериславської державної адміністрації у Херсонській області повинно було вирішуватись питання щодо опіки та піклування недієздатної особи. Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу . Статтею 65 ЦКУ передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад (ст. 66 ЦКУ).

Відповідач заперечує факт звернення будь-якої особи із заявами про витребування пенсійної справи ОСОБА_4 від органів Російської Федерації відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови КМУ від 02.07.2014 № 234 "Про затвердження Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя".

Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи доведено, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 в органах Пенсійного фонду України в Херсонській області на обліку не перебував, пенсійна справа ОСОБА_4 також не знаходилась на обліку відповідача. Обов'язку з власної ініціативи витребовувати пенсійну справу з органів Російської федерації у відповідача не було, як не було і такої компетенції.

Тобто , передумовою виплати допомоги на поховання є поновлення пенсіонера на обліку в Головному управлінні ПФУ в Херсонській області, для чого необхідно було здійснити додаткові дії, не передбачені законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема, надання заяви до органу Пенсійного фонду про поновлення виплати пенсії через анексію АР Крим. Таку заяву мав подавати або державний орган опіки або заклад, де перебуває недієздатна особа на повному державному утриманні.

Доказів того, що будь-які особи звертались до відповідача із заявами про поновлення на обліку ОСОБА_4, або про витребування пенсійної справи, суду не надано, тому доводи позивача про такі звернення в усній формі суд не може прийняти до уваги.

Крім того, питання щодо бездіяльності ПФУ по не витребовуванню пенсійної справи ОСОБА_4 або щодо не поновлення його на обліку, не є предметом даного спору.

Оскільки заяв про запит пенсійної справи ОСОБА_4 до органів Пенсійного фонду України в Херсонській області не надходило, відповідач був позбавлений можливості вчиняти будь-які дії та розглядати будь-які питання щодо здійснення виплати на поховання пенсіонера, який не перебував на обліку відповдіача. Факт вини ГУ ПФУ в Херсонській області стосовно невиплати ОСОБА_6 суми допомоги на поховання відсутній, оскільки воно не здійснювало протиправних дій та не допускало протиправної бездіяльності по відношенню до позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15 лютого 2019 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 112010103