Справа № 514/1591/18
Суддя: Кравченко П. А.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тарутинський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 514/1591/18
Провадження по справі№ 2-а/514/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченка П.А.

при секретарі Мельниченко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 батальйону 1 роти 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1, 10.10.2018 року керував транспортним засобом ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався з м. Одеси у напрямку до м. Дніпро, він побачив, що при вїзді в м. Миколаїв встановлений вантажний контроль, не очікуючи, що його зупинять працівники патрульної поліції він самостійно підїхав до ваг. Переконавшись, що автомобіль не має перевантаження, до нього одразу підбігли працівники Укртрансбезпеки та працівники патрульної поліції і почали оглядати технічний стан автомобіля та виявили, що одне колесо має порізи, він намагався пояснити інспектору, що на момент виїзду всі шини відповідали технічному стану, але таке могло статися у звязку з поганим дорожнім покриттям, яке вкрито залізобетонними плитами, в яких стирчать куски арматури і на місці, в присутності інспектора замінив пошкоджене колесо на запасне, у звязку з чим стали вимагати надати їм всі документи для складання протоколу, але він заперечував, і намагався звернути увагу на той факт, що вони його навіть не зупиняли, але згодом він надав всі необхідні документи, співробітники поліції забрали їх і пішли складати постанову в патрульний автомобіль. На його питання чому розгляд справи та складання постанови проводиться у його відсутність, йому відповіли, що він їм не потрібен, лише прийдеш та розпишешся в постанові. Обурений поведінкою представників патрульної поліції він зателефонував 102 і викликав черговий наряд поліції, але вони не стали чекати та вручили йому копії постанов та поїхали з місця правопорушення, так як черговий наряд поліції так на місце виклику не приїхав. Відповідно до змісту отриманої їм постанови, він керував транспортним засобом з порушенням відповідних норм і стандартів колісних шин, а саме порізи, чим порушив п.31.4.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП, у звязку із чим була складена постанова та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім того, була складена постанова відповідно до якої він не надав документи зазначені в п.2.4 ПДР України, чим порушив 2.1 (а,б,г) ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП у звязку із чим була складена постанова та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 604284 від 10.10.2018 року підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що оскаржена постанова повністю відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року. Інспектор розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Окрім того, відповідач зазначив, що факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП також підтверджується відеозаписом зі службового відео реєстратора, відеозйомка на який проводилась відповідно до ст. ст. 31,40 ЗУ «Про Національну поліцію». За вказаних обставин, відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа: Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.10.2018 року інспектором взводу 1 батальйону 1 роти 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №604284.

Згідно даної постанови відповідачем зазначено, що 10.10.2018 року о 17 год 20 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAF XF 95480 державний номерний знак ВН 1786НЕ з напівпричепом Schmitz в м. Миколаїв по вул. Веселинівська, водій заїхавши на ГВК не передав відповідні документи інспекторам Укртрансбезпеки зазначені в пункті 2.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до пункту 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії .

За приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно частини 8 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Також, відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як було встановлено в судовому засіданні під час перегляду відеозапису, позивач відмовився на вимогу поліцейського предявити необхідні документи, тому цим доказам суд надає доказове значення, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи та дають підстави вважати, що дії інспектора щодо винесення постанови, якою накладено адміністративне стягнення є правомірними, доводи на які посилається позивач в адміністративному позові є необґрунтованими.

Таким чином, розглянувши адміністративну справу у межах заявлених вимог, з'ясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 72, 77, 78, 242-246, 250, 256 КАС України, ст.ст. 7, 122, 245, 251, 252, 268 КУпАП, ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Пленумом Вищого адміністративного суду у постанові від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 батальйону 1 роти 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.А. Кравченко