Справа № 234/524/19
Суддя: Кравченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/524/19
Провадження № 2-а/234/52/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.

секретар судового засідання Каліберда А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Словянську ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії інспектора ДПП Управління патрульної поліції в Донецькій області щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серії НК 781792 від 07.12.2018 року незаконними, визнати постанову у справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірною постановою на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за нібито порушення вимог перетину лінії на дорозі з двостороннім рухом, що є порушенням п.8.5.1 ПДР. Позивач вважає, що постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Так, 07 грудня 2018 року на дорозі Київ-Довжанський, М-03 +663 км, він керував автомобілем марки ТOYOTA RAV-4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений співробітниками поліції, які повідомили, що він порушив правила дорожнього руху перетнув лінію на дорозі з двостороннім рухом, яка поділяє транспортні потоки зустрічних напрямків, чим порушив п.8.5.1 ПДР. Однак, під час керування автомобілем він не здійснював такого перетину. Жодного доказу порушення ним правил дорожнього руху на момент розгляду адміністративної справи не було, співробітник поліції розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не дослідив обставини справи, в сукупності , а керувався лише домислами та припущеннями, що вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення. Крім того, працівник поліції в порушення вимог ст.276 КУпАП розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцем знаходження управління поліції. Також при розгляді справи поліцейський не дав можливості позивачу залучити захисника та проігнорував клопотання про розгляд справи за місцем його мешкання, а також інші клопотання, чим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм КУпАП.

У судове засідання позивач не зявився, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчив доводи позовної заяви та відзиву, дослідивши у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.12.2018 року поліцейським роти №4 батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та м.Словянськ Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (далі відповідач, патрульний) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №781792.

Вказаною постановою ОСОБА_1 (далі позивач), який керував автомобілем ТOYOTA RAV-4, державний номер НОМЕР_1, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ТOYOTA RAV-4, державний номер НОМЕР_1 на автошляху М-03 ОСОБА_3 663 км, порушив вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.8.5.1 ПДР

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного правопорушення, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі Закон № 580-VIII).

За приписами ст. 23 Закону № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Підпунктом 8.5.1 ПДР визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно з п.п.1.1 п.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Пунктом 4 розділу Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (п. 6 Інструкції). Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (п. 8 Інструкції).

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши праву про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За приписами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували заперечення позивача, однак жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП відповідачем суду не надано.

В обґрунтування неможливості надання відеозапису факту вчинення правопорушення відповідач зазначає про те, що у звязку з технічними особливостями апаратного забезпечення, що використовується для зберігання та опрацювання інформації, яка надходить з відеореєстраторів патрульних, терміни зберігання відеозаписів є обмеженими через технічні характеристики сховищ. Однак суд звертає увагу, що в порушення вимог ст.283 КУпАП, у спірній постанові взагалі відсутня інформація про те, що правопорушення було зафіксовано технічними засобами та відсутнє найменування технічного засобу, за допомогою якого проводилась відеофіксація.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідач не надав суду переконливих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає, що постанова серії НК №781792 від 07.12.2018 року підлягає скасуванню як неправомірна, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Щодо доводів позивача про протиправне винесення постанови на місці зупинки транспортного засобу суд зазначає, що частиною 4 статті 258 КУпАП регламентовано, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Отже наведеною нормою спростовуються доводи позивача щодо протиправного винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, доводи позивача про незаконний винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення є необґрунтованими, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 241- 246, 268, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Словянську ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК №781792 від 07.12.2018 року, винесену поліцейським роти №4 БПП в містах Краматорськ та Словянськ УПП в Донецькій області ДПП ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області ОСОБА_4