Справа № 133/92/19
Суддя: Сорока Д. В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 133/92/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Сороки Д.В.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової Т.П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в м. Козятині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Житомирського РВП лейтенанта поліції Кондратюка Євгенія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДПО18 № 840199 від 12.01.2019 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що інспектором Житомирського РВП лейтенантом поліції Кондратюком Євгенієм Сергійовичем було винесено постанову по накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 840199 від 12.01.2019, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

У вищевказаній постанові зазначено, що він 12.01.2019 о 17 год. 00 хв., рухаючись по трасі Житомир - Сквира, керував автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1. Під час руху його було зупинено працівниками поліції, які повідомили йому, що він керував транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком.

Зазначену постанову вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Свою вину він не визнає, оскільки перед початком руху ретельно перевіряв належність роботи освітлення заднього номерного знаку на автомобілі, очевидно контакт на автомобілі відійшов внаслідок неякісного дорожнього покриття. Відсутність освітлення номерного знаку не є перешкодою для подальшого руху автомобіля.

Інспектор, складаючи постанову відносно нього, діяв в порушення ст.. 280 КУпАП, не з'ясував всі обставини, зазначив відомості щодо нього у вчиненні адміністративного правопорушення та визначив покарання у межах санкції визначеної ч. 6 ст. 121 КУпАп, не надавши йому, як встановлено під час розгляду справи, ніяких доказів вчинення правопорушення, що вказує на неправомірність дій відповідача.

Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адмінвідповідальності, не були вирішенні клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, яекі беруть участь у розгляді справи.

Крім того, інспектор поліції не надав йому можливості скористуватися правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП, у повному обсязі, а саме правом користуватися послугами адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за Законом має право надання правової допомоги. Про необхідність правової допомоги адвоката він особисто заявив інспекторові. Такими діями відповідача додатково порушено його права, передбачені ст. 59 КонституціїУкраїни право на правову допомогу.

Враховуючи вищевикладене, очевидним є те, що для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення інспектор не мав правових підстав, оскільки вина в скоєнні інкримінованого йому правопорушення законним способом не доведена.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомленим, надав заяву про розгляд справи у його відсутності..

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. Причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 12.01.2019 о 17 год. 30 хв. інспектором Кондратюком Є.С. відносно ОСОБА_1 була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 840199 за ст. 121 ч. 6 КУпАП, і до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі - 170 гривень, згідно якої 12.01.2019 о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1, рухаючись по трасі Житомир - Сквира, керував автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим заднім номерним знаком (а.с. 4).

Дана постанова була ухвалена відповідачем з порушенням вимог ст. ст. 247, 251, 268, 276, 279, 280, 283-285 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, однак до компетенції Національної поліції відноситься розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід звернути увагу, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків, крім того, на місці підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підпису взагалі не міститься.

Відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не були встановлені та досліджені належні і допустимі докази на підтвердження фактів вчинення позивачем поставленого йому у вину адміністративного правопорушення. Крім того, відповідачем так і не були подані до суду належні і допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем адмінправопорушення, спростування доводів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Так, відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення фактично не встановлювалися та не досліджувалися докази вчинення адмінправопорушення позивачем. Натомість, в основу суті адмінправопорушення, були покладені лише певні висновки самого відповідача без зазначення відповідних доказів.

Тому, суд вважає, що відповідачем без врахування встановлених і наведених судом обставин, було незаконно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки склад та подія адміністративних правопорушень, поставлених позивачу у вину, відсутні.

Відповідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1., підлягає задоволенню.

Керуючись ст.241,245,286 КАС України, ст.ст. 287,288,293 КУпАП ,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора Житомирського РВП лейтенанта поліції Кондратюка Євгенія Сергійовича протиправними, скасувати постанову серії ДПО18 № 840199 від 12.01.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, та провадження по справі закрити.

Повний текст рішення виготовлений 18.02.2019

На рішення суду може бути подано апеляцію до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

СУДДЯ підпис

З оригіналом вірно.

Суддя - Секретар -

Дата документу 18.02.2019