Справа № 810/4487/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4487/17 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представників позивача Голінка М. І., Сізончика І. О., представника відповідача Шевченка В. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Меркурій» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: 15 годин 46 хвилин, дата складання повного тексту: 16 липня 2018 року) у справі за адміністративним позовом селянського (фермерського) господарства «Меркурій» до Миронівського відділення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Селянське (фермерське) господарство «Меркурій» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Миронівського відділення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій щодо відмови укласти договір № 151220171 від 15.12.2017 р. про визнання електронних документів (на підключення до електронного обміну документів) незаконними; зобов'язання укласти договір № 151220171 від 15.12.2017 про визнання електронних документів (на підключення до електронного обміну документів).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в ЄДР відсутні відомості у період формування довідки про відсутність за місцезнаходженням та на дату формування повідомлення про розірвання договору щодо непідтвердження відомостей про юридичну особу або про відсутність підприємства за місцезнаходженням.

Апелянт вважає, що Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 р. № 557 (далі - Порядок № 557) до спірних правовідносин не може бути застосований, оскільки факт відключення позивача від електронного обміну документами стався в жовтні 2016 року, коли була чинною Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом ДПА України від 10.04.2008 р. № 233 (далі - Інструкція № 233).

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, селянське (фермерське) господарство «Меркурій» (код за ) 15.12.2017 р. засобами телекомунікаційного зв'язку надіслало відповідачу для укладання договір про визнання електронних документів № 151220171, але згідно квитанції від 15.12.2017 № 1 договір не прийнято, у зв'язку з відкликанням сертифікату № 00069са395'. видавець: UA-14' 'АЦСК ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 р. № 851-IV (далі - Закон № 851) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов'язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Статтею 6 Закону № 851 визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

У відповідності до пункту 1 Розділу I Порядку № 557 цей Порядок розроблений відповідно до Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», «Про інформацію», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про телекомунікації», визначає основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб'єктами електронного документообігу.

Згідно із положеннями пункту 2 Розділу I Порядку № 557 (набрав чинності 15.11.2017 р.) договір про визнання електронних документів - Договір, який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу та укладається шляхом приєднання автора до Договору в цілому шляхом надсилання заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів (далі - Заява про приєднання до Договору).

У відповідності до вимог пункту 1 Розділу III Порядку № 557 юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Автор створює заяву про приєднання до Договору в електронному вигляді. Усі реквізити заяви про приєднання до Договору обов'язкові для заповнення. У випадку їх відсутності Заява про приєднання до Договору до розгляду не приймається, формується перша квитанція із зазначенням причини неприйняття та надсилається автору (пункт 2 Розділу III Порядку № 557).

Згідно пункту 6 Розділу III Порядку № 557 після надходження заяви про приєднання до Договору здійснюється її автоматизована перевірка у порядку, визначеному пунктами 9-11 розділу ІІ цього Порядку.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІ Порядку № 557 автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Пунтом 10 Розділу ІІ Порядку № 557 встановлено, що автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті. При цьому дата та час накладення ЕЦП встановлюються за даними позначки часу, отриманої підписувачем від АЦСК в момент підпису, а чинність посиленого сертифіката на цей момент встановлюється за даними відповідного онлайн-сервісу АЦСК (OCSP) та/або даними актуальних списків відкликаних сертифікатів (CRL) зазначеного АЦСК; перевірку обов'язковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов'язкових реквізитів; перевірку наявності заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору.

З огляду на вказані норми, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції щодо того, що програмне виявлення нечинності посиленого сертифіката позивача № 00069са395' виключає можливість укладення спірного договору.

Крім того, як вірно встановлено в ході розгляду справи, на час виникнення спірних правовідносин Інструкція № 233 втратила чинність, відтак позивач мав керуватися положеннями Порядку № 557.

Доводи апелянта про необхідність застосування Інструкції № 233 у зв'язку з тим, що попередній договір було розірвано в жовтні 2016 року, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спірні правовідносини виникли 15.12.2017 р. та зазначені обставини не входять до предмету доказування у даній справі.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Меркурій» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом селянського (фермерського) господарства «Меркурій» до Миронівського відділення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 14.02.2019 р.)