Справа № 160/8183/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року Справа № 160/8183/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
при секретарі судового засідання Стогній К.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представників відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
01 листопада 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 04.10.2018 р. № НОМЕР_1, яким ОСОБА_4 зобовязано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 172,89 грн. за платежем рентна плата за спеціальне використання води водних обєктів місцевого значення;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 04.10.2018 р. № НОМЕР_1, яким ОСОБА_4 зобовязано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 1029,16 грн. за платежем рентна плата за спеціальне використання води водних обєктів місцевого значення;
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2018 р. № Ф-051491305, якою ОСОБА_4 встановлена заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 136357,08 грн.;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 року відкрито провадження у даній адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (том 1 а.с. 2).
У судовому засіданні 19.12.2018 року представники позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 15.07.2002 року зареєстрована виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, перебуває на податковому обліку в Лівобережній обєднаній державній податковій інспекції м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Перевіркою встановлено порушення:
4. застосовано штрафну санкцію згідно п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати рентної плати за спеціальне використання води;
5. застосовано штрафну санкцію згідно ст. 201 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На підставі вказаного акта перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено:
- податкове повідомлення рішення від 04.10.2018 року № НОМЕР_1 про збільшення ФОП ОСОБА_4 грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 297652,50 грн.,
- податкове повідомлення рішення від 04.10.2018 року № НОМЕР_4 про збільшення ФОП ОСОБА_4 грошового зобовязання за штрафними санкціями у розмірі 10% у сумі 172,89 грн. за платежем рентна плата за спеціальне використання води водних обєктів місцевого значення,
- податкове повідомлення рішення від 04.10.2018 року № НОМЕР_5 про збільшення ФОП ОСОБА_4 грошового зобовязання за штрафними санкціями у розмірі 20% у сумі 1029,16 грн. за платежем рентна плата за спеціальне використання води водних обєктів місцевого значення,
- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2018 року № Ф-051491305 зі сплати єдиного внеску,
Правомірність винесених Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Досліджуючи взаємовідносини ФОП ОСОБА_4, перевіряючи наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з метою визначення витрат, а також встановлення зв'язку між понесеними витратами і господарською діяльністю платника податку, та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, судом встановлено таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (пункт 44.2 статті 44 Податкового кодексу України).
Положеннями пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.
Згідно пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать:
- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат;
- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
- обовязкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обовязкове страхування життя або здоровя працівників у випадках, передбачених законодавством;
- суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;
- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що повязані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги звязку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, повязані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
За приписами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.
Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.
Згідно з частиною 2 статті 3 цього Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися субєктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Зі змісту статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність також вбачається, що первинні документи обовязково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірено наявність у позивача необхідних первинних документів за господарськими операціями з метою визначення витрат, а також встановлення зв'язку між понесеними витратами і господарською діяльністю платника податку.
Досліджуючи питання правомірності формування витрат, повязаних із здійсненням діяльності, які відображені у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016 рік та 2017 рік, судом встановлено, що на формування витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходу, мало вплив фінансово-господарські операції з діяльності ресторанів, надання послуг по просуванню товарів та розміщення інформаційних матеріалів про продукцію.
При цьому, в акті перевірки вказано, що здійснення діяльності ресторанів, надання послуг мобільного харчування за перевіряємий період є збитковою, а діяльність з надання послуг по просуванню товарів та розміщення інформаційних матеріалів про продукцію є прибутковою та має суму чистого оподатковуваного доходу.
ОСОБА_5 встановлено, що 01.01.2015 року між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Атлантіс» (замовник) було укладено договір про надання послуг № 03/02/15, у відповідності з яким виконавець зобов'язується включити в меню напої, що продаються, товар замовника з зазначенням торгових марок. На протязі усього строку дії договору реалізовувати продукцію замовника або його дистриб'ютера. Знайомити відвідувачів виконавця з асортиментом товару замовника або його дистриб'ютера шляхом надання рекомендацій з вживання напоїв. Умови цього договору розповсюджуються на Ресторани: «Бірхаус», «Кіото», «Тратторія Джузеппе».
01.01.2015 року між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Атлантіс» (замовник) було укладено договір про надання послуг № 29/01/16, у відповідності з яким виконавець зобов'язується включити в меню напої, що продаються, товар замовника з зазначенням торгових марок. На протязі усього строку дії договору реалізовувати продукцію замовника або його дистриб'ютера. Знайомити відвідувачів виконавця з асортиментом товару Замовника або його дистриб'ютера шляхом надання рекомендацій з вживання напоїв. Умови цього договору розповсюджуються на Ресторани: «Бірхаус», «Чемодан на Железной», «Тратторія Джузеппе».
01.07.2011 року між ФОП ОСОБА_4 (покупець) та ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» (постачальник) була укладена додаткова угода № 1 про просування продукції до договору поставки № 4009975 від 01.07.2011 року, у відповідності з якою покупець надає постачальнику послуги з просування продукції, а саме поширення та популяризації товару, який поставляється постачальником на умовах договору поставки у мережі існуючих торгових точок покупця. Покупець зобов'язується надавати послуги з просування продукції в наступних торгових точках Покупця: Ресторани: «Бірхаус», «Кіото», «Тратторія Джузеппе», «Чемодан на Железной».
01.07.2017 року між ФОП ОСОБА_4 (виконавець) та ІП «Кока-Кола БеверіджизУкраїна Лімітед» (Компанія) було укладено договір про надання послуг № НОМЕР_6, у відповідності з яким Компанія має право проводити різноманітні активації щодо продукції на території точок продажу виконавця. Виконавець зобов'язується розміщувати інформаційні матеріали, що містять інформацію про продукцію та активації щодо продукції на території точок продажу виконавця. Виконавець зобов'язується за шоголженням з Компанією проводити різноманітні активації щодо продукції на території точок продажу. Виконавець зобов'язується надавати послуги в наступних точках продажу: Ресторан «Бірхаус», «Чемодан на Железной», «Тратторія Джузеппе».
01.01.2015 року між ФОП ОСОБА_4 (виконавець) та ДП з II «ПерноРікар Україна» (замовник) було укладено договір про надання послуг № 11-15/ПР, у відповідності з яким виконавець зобов'язується надавати замовнику комплекс послуг з просування та стимулювання реалізації продукції, що імпортується замовником, в авторизованих точках продажу, а саме в Ресторанах: «Кіото», «Тратторія Джузеппе», «Бірхаус» . Послуги за цим договором включають: організацію просування продукції до споживача, у тому числі забезпечення безперервних продаж на території торгової точки продукції під торговими марками замовника; розміщення на території торгових точок інформаційних матеріалів, які містять інформацію про продукцію під торговими марками замовника; виконання умов замовника щодо способів та методів оформлення місць торгівлі. Продукцією, що реалізується є алкогольні напої різних виробників.
01.03.2016 року між ФОП ОСОБА_4 (виконавець) та ДП з II «ПерноРікар Україна» (замовник) було укладено договір про надання послуг № 51-16/ПР, у відповідності з яким виконавець зобов'язується надавати замовнику комплекс послуг з просування та стимулювання реалізації продукції, що імпортується замовником, в авторизованих точках продажу, а саме в Ресторанах: «Бірхаус», «Тратторія Джузеппе», «Чемодан на Железной». Послуги за цим договором включають: організацію просування продукції до споживача, у тому числі забезпечення безперервних продаж на території торгової точки продукції під торговими марками замовника; розміщення на території торгових точок інформаційних матеріалів, які містять інформацію про продукцію під торговими марками замовника; виконання умов замовника щодо способів та методів оформлення місць торгівлі. Продукцією, що реалізується є алкогольні напої різних виробників.
15.02.2016 року між ПАТ «Карлсберг Україна» (сторона-1) та ФОП ОСОБА_4 (сторона-2) було укладено договір про надання послуг № 3049, у відповідності з яким продукцією є пиво та безалкогольні напої. Сторона - 2 зобов'язується надавати стороні -1 наступні послуги: введення та розміщення інформації стосовно продукції, яка поставляється дістриб'ютером сторони-1, в асортимент та меню комплексів сторони-2; розміщення інформації стосовно продукції; надання послуг з надання споживачам додаткової інформації про продукцію; розміщення інформації на елементах обладнання: розміщення продукції в місцях продажу таким чином, щоб забезпечити його видимість та доступність для огляду відвідувачів. Сторона-2 має право здійснювати торгівлю і іміджеве експонування пива компанії ПАТ «Карлсберг Україна» у всіх точках: Ресторани: «Бірхаус», «Тратторія Джузеппе», «Чемодан на Железной».
01.03.2017 року між ПАТ «Карлсберг Україна» (сторона-1) та ФОП ОСОБА_4 (сторона-2) було укладено договір про надання послуг № 1000, у відповідності з яким продукцією є пиво та безалкогольні напої. Сторона - 2 зобов'язується надавати стороні-2 послуги: введення та розміщення інформації стосовно продукції, яка поставляється дістриб'ютером сторони-1, в асортимент та меню комплексів сторони-2: розміщення інформації стосовно продукції; надання послуг з надання споживачам додаткової інформації про продукцію; розміщення інформації на елементах обладнання; розміщення продукції в місцях продажу таким чином, щоб забезпечити його видимість та доступність для огляду відвідувачів. Сторона-2 має право здійснювати фірмову торгівлю і іміджеве експонування пива компанії ПАТ «Карлсберг Україна» у всіх торгових точках: Ресторани: «Бірхаус», «Тратторія Джузеппе», «Чемодан на Железной».
Зміст наведених договорів вказує на те, що послуги, які надаються ФОП ОСОБА_4, фактично є особливими умовами продажу споживачам в ресторанах «Бірхаус», «Тратторія Джузеппе», «Чемодан на Железной», що знаходяться в користуванні ФОП ОСОБА_4, продукції, що виробляється або імпортується постачальниками (пиво, алкогольні та безалкогольні напої), та полягають у забезпеченні продажу продукції споживачам, розміщенні у ресторанах інформаційних матеріалів, які містять інформацію про продукцію, наданні споживачам персоналом ресторанів додаткової інформації про продукцію, а також можливості проведення постачальниками та виробниками продукції на території ресторанів заходів, спрямованих на збільшення обсягів реалізації їх продукції. При цьому, зважаючи на те, що продукція постачальників, що просувається, одночасно є товаром ФОП ОСОБА_4, що реалізується у ресторанах, то вказані послуги одночасно є направленими на збільшення обсягів продажу товарів самих ресторанів, так само як і послуги з обслуговування відвідувачів ресторанів і здійснюються з залученням працівників ресторанів.
За таких умов, висновки відповідача, що діяльність ФОП ОСОБА_4 з надання послуг по просуванню товарів та розміщення інформаційних матеріалів про продукцію є окремим видом діяльності, непов'язаним з діяльністю ресторанів, є хибними.
Вказані, підтверджені первинними документами, витрати відповідають даним Книги обліку доходів і витрат та вимогам наказу Міністерства доходів і зборів від 16.09.2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення».
На думку суду, формування витрат з надання послуг по просуванню товарів та розміщення інформаційних матеріалів про продукцію у загальному складі, повязаних із здійсненням діяльності, які відображені у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016 рік та 2017 рік, замість віднесення у Книзі обліку доходів і витрат саме до послуг, повязаних з просуванням товарів та розміщення інформаційних матеріалів про продукцію не впливають на правильність формування та загального відображення витрат, оскільки є складовими загального обсягу витрат.
Таким чином, ФОП ОСОБА_4 протягом періоду, що перевірявся, у відповідності до вимог чинного законодавства здійснено формування витрат за отримані товари та послуги, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу.
Оскільки висновки про порушення ФОП ОСОБА_4 п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України в частині заниження податку на доходи фізичних осіб у розмірі 198434,99 грн. не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, податкове повідомлення рішення 04.10.2018 року № НОМЕР_1 є таким, що прийнято відповідачем протиправно, у звязку з чим підлягає скасуванню.
Відповідно до підпункту 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПУ України).
Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування" базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців є сума доходу, отриманого від її діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб.
З акту перевірки слідує, що порушення вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та його заниження на загальну суму 136357,08 грн., виникло у зв'язку з заниження позивачем чистого оподаткованого доходу на суму 1102416,67 грн., з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, внаслідок завищення витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу.
Щодо порушення ФОП ОСОБА_4 пункту 257.1 статті 257 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з рентної плати можна суд вказує, що пунктом 257.1 наведеної статті встановлено: базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.
Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобовязань з рентної плати (пункт 257.2 статті 257 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 257.3 статті 257 Податкового кодексу України платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію.
У відповідності до підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
За приписами пункту 257.5 статті 257 Податкового кодексу України сума податкових зобовязань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.
Згідно пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.
ОСОБА_5 встановлено, що ФОП ОСОБА_4 вчасно і в повному обсязі сплачені податкові зобов'язання за платежем «рентна плата за спеціальне використання води водних об'єктів місцевого значення, 13020200» за І квартал 2016 року у розмірі 593,22 грн., за III квартал 2016 року - 612,93 грн., за IV квартал 2016 року - 803,26 грн., за І квартал 2017 року - 812 грн., за II квартал 2017 року - 994 грн., за квартал 2017 року - 729,03 грн. та за IV квартал 2017 року - 910,92 грн.
Податкове зобов'язання за II квартал 2016 року у розмірі 543,40 грн. було сплачено з порушенням встановленого Податковим кодексом України терміну, а саме 18.11.2016 року, згідно з платіжним дорученням № 709.
Крім того, за IV квартал 2016 року була подана 04.05.2017 р. уточнююча податкова декларація зі збільшенням суми грошового зобов'язання з 803,57 грн. до 1480,16 грн. Штрафні санкції та пеня в сумі 20,33 грн. за вказані періоди були самостійно розраховані та сплачені ФОП ОСОБА_4 з урахуванням вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України.
Отже, зазначення позивачем невірного коду водного об'єкта в поданих ним податкових деклараціях не призвело до недоплати рентної плати на бюджетний рахунок, та в подальшому було виправлено самим позивачем.
Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 04.10.2018 № 055701305 та № НОМЕР_5 є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
На підставі викладеного, зважаючи на встановлені обставини та аналіз чинного законодавства, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 4802,79 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 795 від 31.10.2018 року (том 1 а.с.3).
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 4802,79 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 19 грудня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 27 грудня 2018 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини рішення в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 04.10.2018 року № НОМЕР_1 про збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 297652,50 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 04.10.2018 року № НОМЕР_4 про збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 грошового зобовязання за штрафними санкціями у розмірі 10% у сумі 172,89 грн. за платежем рентна плата за спеціальне використання води водних обєктів місцевого значення.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 04.10.2018 року № НОМЕР_5 про збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 грошового зобовязання за штрафними санкціями у розмірі 20% у сумі 1029,16 грн. за платежем рентна плата за спеціальне використання води водних обєктів місцевого значення.
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.10.2018 року № Ф-051491305.
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4802,79 грн. (чотири тисячі вісімсот дві гривні 79 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_12