Справа № 428/445/19
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/445/19
Провадження №2-а/428/13/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 329065 від 30.12.2018 року.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.01.2019 року даний позов було прийнято до розгляду та у справі призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30.12.2018 року відносно нього відповідачем було винесено постанову серії ВР № 329065 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно зазначеної постанови позивач, нібито, 30.12.2018 року о 10 год. 42 хв. під час керування транспортним засобом «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці Донецькій м. Сєвєродонецька перед перестроюванням з крайньої лівої смуги до крайньої правої не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, після зупинки не предявив посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію на ТЗ, поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.9.2.б, 2.4., 2.1.а, 2.1.б, 2.1ґ ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП». Вказаних правопорушень позивач не скоював, у звязку з чим, останній звернувся з даним позовом до суду.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позовні вимоги не визнав.

У відповідності до ч. 3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 4 ст. 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2018 року відповідачем було прийнято постанову серії ВР № 329065 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої 30.12.2018 року о 10:42 год. в м. Сєвєродонецьк перед перехрестям вул. Донецька та вул. Гагаріна,ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, перед перестроюванням з крайньої лівої смуги до крайньої правої не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, після зупинки не предявив посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію на ТЗ, поліс обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, порушивши п.п.9.2.б, 2.4., 2.1.а, 2.1.б, 2.1 ґ ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частиною першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі

Аналізуючи оскаржувану постанову вбачається, що вона була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП.

Згідно з п.п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

У відповідності до пп. 2.4 «а» ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи викладене вбачається, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак належних доказів, що позивач порушив п.п.9.2.б, 2.4., 2.1.а, 2.1.б, 2.1ґ ПДР України, зокрема пояснень свідків, пояснень інших учасників руху, суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що відеозапис, наданий відповідачем, не містить безпосереднього вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не подання сигналу світлового покажчика повороту відповідного напрямку та не предявлення документів, зазначених в п.2.1. ПДР України.

З оглянутого відео вбачається, що позивачем був включений світловий покажчик повороту та предявленні на вимогу працівника поліції документи, зазначенні в п. 2.1. ПДР України.

Крім того, оглядом відеозапису, встановлено, що записане на ньому відео від 30.12.2018 з місця оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є фрагментарним, (відображає лише деякі обов'язкові елементи розгляду справи, які не утворюють цілісної процедури по розгляду справи про адміністративне правопорушення), оскільки записане нарізкою з різних кадрів, що суперечить п.3.3, п.3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, в яких закріплено імперативний припис безперервності здійснення відеозйомки на нагрудну відеокамеру (відеореєстратор) після її активації протягом всього часу спілкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у діях позивача склад адміністративного правопорушення відсутній, суд доходить висновку, що позовні вимоги про скасування постанови серії ВР № 329065 від 30.12.2018 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, з метою повного захисту прав позивача, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297, 325 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 329065 від 30.12.2018 року, складену поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, а відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель