Справа № 500/2438/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1921/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Большакової О. О.
суддів -Глушка І. В.
Макарика В. Я.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Кременецького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 до Кременецького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року повністю задоволено частково позов ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 до Кременецького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись із даним рішенням, 28.01.2019 апелянтом подано на неї апеляційну скаргу разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у зв'язку з тим, що апелянт є суб'єктом владних повноважень, діяльність якого фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і відстрочку сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Виходячи із змісту Закону України «Про судовий збір» (із змінами) та матеріалів справи, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме, у справах за позовом немайнового характеру, який подано фізичною особою - 150% від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року становив 1762 грн.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання до адміністративного суду апеляційної скарги становить 1057,20 грн, з яких апелянт сплатив 50 грн.

Із змісту ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» випливає, що особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідні документи, які свідчили б про незадовільний майновий стан.

На підтвердження незадовільного майнового стану та неможливості сплати судового збору апелянтом не надано суду жодного належного доказу.

Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в ухвалі від 28 вересня 2015 року (справа № 21-5496а15).

Враховуючи вищенаведене, відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 132, 133, 143, 241, 243, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні клопотання Кременецького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 500/2438/18 за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 до Кременецького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Большакова
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик