Справа № 496/5414/18
Суддя: Буран В. М.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/5414/18
Провадження № 2-а/496/3/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

при секретарі - Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Біляївського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Мельника Олега Петровича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, обґрунтовуючи свої вимоги там, що 21.12.2018 року приблизно о 18:00 позивач, який керував автомобілем «Рено Логан» рухаючись на зелений сигнал світлофору у напрямку міста Біляївка з міста Одеса в селі Маяки по вулиці Преображенській виконуючи поворот в напрямку вулиці Богачова начебто порушив вимоги п. 8.7.3. Правил дорожнього руху.

Через 300 метрів по вул. Богачова с. Маяки, позивача було зупинено працівниками поліції та повідомлено, що виконання маневру (поворот) було здійсненно на заборонений сигнал світлофору (червоне світло) та складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 414355 від 21.12.2018 року за порушення п. 8.7.3 ПДР України.

З вказаною постановою та висновками інспектора Біляївського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Мельника О.П. позивач не погодився, про що зазначив у постанові, копію якої отримав на руки. Позивач вважає вищевказану постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду з відповідною заявою.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривен. Хоча позивач помилково зазначив у позові про 455 грн., що суд вважає технічною помилкою.

В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі та вказав що на позовних вимогах наполягає (а.с. 26).

В судовому засіданні 31.01.2019 р. позивач надав пояснення, що в зазначений в протоколі час та місці рухаючись на зелений сигнал світлофору виконував поворот у напрямку міста Біляївка на вулицю Богачова. Маршрутний автобус який рухався перед ним, різко загальмував і позивач був змушений зупинитись позаду, оскільки для об'їзду необхідно було б виїхати на зустрічну смугу, що було небезпечно. Таки дії позивача застигли його в положенні, що він не зміг закінчити поворот до включення красного світла, і ці обставини були визнанні працівником поліції як порушення.

Відповідач в судовому засіданні 31.01.2019 р. заперечував обставини які пояснив позивач, зазначив, що на його думку позивач беззаперечно порушив ПДР і рухався на заборонений сигнал світлофору. На запитання головуючого, відповів, що відео фіксація події не відбувалась.

Представник позивача також надав пояснення на його користь, давши правову оцінку діям свого довірителя.

В судове засідання на 14.02.2019 року, учасники не з'явились, розписались в минулому судовому засіданні про дату, час, місце слухання справи.

Від представника позивача - ОСОБА_3 надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ДПО18 № 414355 від 21.12.2018 року, винесеної інспектором Біляївського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом Мельником О.П. - ОСОБА_1 був притягнений до адміністративно відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Згідно вище зазначеної постанови позивач був притягнений до адміністративної відповідальності за те, що він 21.12.2018 року о 18 год 00 хв. в с. Маяки на перехресті вулиць Преображенська - Богачова, керуючи автомобілем Рено державний номерний знак НОМЕР_1, нібито проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, відповідачем не було надано жодного доказу, який би був розцінений судом як доказ винності позивача у вчинені вищенаведеного правопорушення. Обставини, що вказані в позові, суд вважає обґрунтованими оскільки протилежне відповідачем не доведено.

Із оскаржуваної постанови не вбачається, на яких доказах вона ґрунтується, а доказів у порядку ст. 77 КАС України суду не було надано.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена судом як беззаперечна підстава вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Досліджуючи докази у даній справі, суд зазначає, що згідно наданих позивачем пояснень з приводу зазначеної події слідує, що при русі по вул. Преображенській на перехресті вулиць Преображенська-Богачова перед проїздом перехрестя загорівся мигаючий зелений сигнал світлофору, який не забороняє проїзд перехрестя. При виїзді на перехрестя перед ним зупинився маршрутний автобус, загорівся жовтий сигнал і він не міг закінчити проїзд перехрестя.

Керуючись п. 8.10, 8.11 ПДР України, позивач закінчив рух через перехрестя, оскільки при екстреному гальмуванні позивач не міг зупинитися згідно вимог ПДР України.

Разом з тим положеннями п. 8.11. ПДР України передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.10. ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Враховуючи вищезазначені положення ПДР України, а також те, що позивач продовжив рух транспортного засобу на перехресті після ввімкнення червоного сигналу світлофора, оскільки при екстреному гальмуванні позивач не міг зупинитися згідно вимог ПДР України, суд вважає про відсутність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП , суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ДПО18 № 414355 від 21.12.2018 року по справі про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов'язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов'язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Враховуючи те, що відповідачем не було надано під час судового розгляду належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем, суд вважає про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову.

В прохальної частині позивач просить закрити провадження щодо ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає зазначене техничною помилкою, оскількі усі матеріали свідчать про складення протоколу, по ч. 2 ст. 122 КупАП.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9,72-74,77,90,241-246,250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Біляївського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Мельника Олега Петровича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Визнати дії Інспектора Біляївського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Мельник Олега Петровича, щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 № 414355 віл 21.12.2018 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП - незаконними.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АД018 № 414355 від 21.12.2018 року винесену Інспектором Біляївського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Мельник Олегом Петровичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі закрити, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд Одеської області в порядку, встановленому ст. ст. 293, 295-297 КАС України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Буран В.М.

14 лютого 2019 року