Справа № 0540/8949/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 р. Справа№0540/8949/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., при секретарі судового засідання Хороші С.С., розглянувши в судовому засідання адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" (адреса: 85013, Донецька область, м. Добропілля, пр-т. Шевченка, буд. 2, )

до Обласного центру медико-соціальної експертизи м. Донецьк (адреса: 84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дніпропетровська, буд. 14),

третя особа ОСОБА_1

про визнання висновків медико-соціальної експертної комісії недійсними,

за участі представників

від позивача - не з'явився,

від відповідача -Уколова А.Ю.

від третьої особи - ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить суд визнати недійсними висновки Обласної профпатологічної медико-соціальною експертної комісії від 17 січня 2017 року серії АВ № 0605642 та серії АБ № 0045696 про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності, а також 35% втрати працездатності; витребувати у Обласної профпатологічної медико-соціальної експертної комісії мед експертну справу ОСОБА_1 Одночасно, позивач просив суд судові витрати розподілити згідно норм КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 07 листопада 2018 року.

У підготовчому судовому засіданні 07 листопада 2018 року було оголошено перерву до 05 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року задоволено клопотання позивача про поновлення строків звернення до суду, продовжено строк підготовчого провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 24 січня 2019 року.

Ухвалою суду від 24 січня 2019 року суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 07 лютого 2019 року.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 вересня 2018 року ОСОБА_1 під час виконання трудових обов'язків на ТОВ «ДТЕК Добропілявугілля» отримав виробничу травму. За наслідками отриманої травми 17 січня 2017 року Обласна профпатологічна медико-соціальна експертна комісія м. Краматорськ провела огляд ОСОБА_1 та зробила висновок про встановлення йому третьої групи інвалідності та 35% втрати працездатності з переоглядом 17 січня 2019 року.

ОСОБА_1 16 травня 2018 року звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди внаслідок виробничої травми та мотивуючи суму позову посилався на висновки МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності.

Також, зазначив, що позивачу стало відомо про висновки Обласної медико-соціальної експертизи тільки на момент подання позову ОСОБА_1

Позивач зауважив, що при вивченні справи за позовом ОСОБА_1 до ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» встановлено, що згідно виписок з медичної картки стаціонарного хворого №№ 7753 від та 8041, ОСОБА_1 встановлено діагноз (мовою оригіналу): «Последствия производственной травмьі 25.09.2013 г. (ушиб шейного отдела п/ка, перелом остистьіх отростков С5-С6-С7 позвонков) с развитием посттравматической правосторонней плексопатии с двигательными и чувствительными нарушениями в рправой руке, болевым синдромом, развитием вегетативно-трритативного синдрома, нарушение функций шейного отдела позвоночника, стадия обострения. Также указано наличие 25% регресса. ИБС: нестабильна стенокардия от 12.12.2016 г., стабилизированная в стенокардию нарпяжения. Атеросклеротический кардиосклероз. СНІ. Гипертоническая болезнь 11 ст. 2 ст. риск 2.

Вважає, що Медико-соціальна експертна комісія поверхнево провела огляд ОСОБА_1 провела необ'єктивний огляд, та ступень відсоткиів втрати процездатності включено усі наявні в нього захворювання, навіть ті які не є наслідком травми від 25.09.2013 року, чим порушила п. 17 вказаного Положення.

Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення зазначених вимог позивача, просив у задоволенні його позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Так, у наданому відзиві на позовну заяву від 24.10.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 отримав травму на виробництві у 2013р.. його звільнили за ст 40 (КзПП) України за станом здоров'я. ОСОБА_1 став соціально незахищеною людиною. На підставі направлень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та комунальним закладом охорони здоров'я «Добропільська лікарні інтенсивного лікування», за формою № 088/о, в зв'язку погіршенням здоров'я 17.01.2017р. відбувся огляд ОСОБА_1 Обласною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією в складі трьох лікарів та представника ФССНВВ Руденок Н.Н.. За результатами огляду ОСОБА_1 був складений Акт № 182 та прийнято експертне рішення: встановлена третя група інвалідності (строком до 01.02.2019р., дата чергового перегляду 17.01.2019р.), ступень втрати професійної працездатності у відсотках повторно - 35 (тридцять п'ять) % по причині інвалідності-трудове каліцтво. .

Під час огляду ОСОБА_1 не знаходився у трудових відносинах із ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», але отримав травму під час виконання своїх трудових обов'язків. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судовому засіданні зауважив, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач-Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» зареєстровано в якості юридичної особи 25.10.2010 року Добропільською районною державною адміністрацією Донецької області(арк. справи 20).

Відповідач - Обласний центр медіко-соціальної експертизи, зареєстрований в ЄДРОУ за номером 21958658, суб'єкт публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спора - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, особа на інтереси, права чи обов'язки якої може вплинути рішення суду.

Конституція України передбачено «Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом» (стаття 46).

Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року під час виконання ОСОБА_1 своїх трудових обов'язків на шахті «Новодонецька» ВСП «Шахтоупровління Білозерське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУПЛЛЯ» стався нещасний випадок. Рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУПЛЛЯ» було зобов'язано видати належним чином оформлений акт форми Н-1 про нещасний випадок повязаний з виробництвом, який стався з ОСОБА_1 В продовж 2014 року за оглядом МСЕК продовжував лікування за лікарняним листом, група інвалідності не встановлювалась. Висновками медико-соціальної експертної комісіі 19.12.2015 року третій особі було встановлено ступінь втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом первинно на 25%.

В подальшому, закладом охорони здоро'я ОСОБА_1 було направлено на МСЕК та 05.01.2017р. Відділення виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України видало направлення третій особі на огляд для визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок нещасного випадку (професійного захворювання), який стався на виробництві 25.09.2013р.

Спірним у даній справі є право відповідача встановлювати для особи , яка отримала травму на виробництві , і інвалідність, і відсоток втрати професійної працездатності одночасно.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон № 1105) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я.

Нормами зазначеного Закону, зокрема, передбачено що ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги. Огляд потерпілого, складання та корегування індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначаються види реабілітаційних заходів та строки їх виконання, проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду, суду чи прокуратури. Позачергова експертиза проводиться МСЕК за заявою потерпілого, страховика чи інших заінтересованих осіб, суду чи прокуратури (стаття 38).

Наказом № 561 від 05.09.2011р. (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р. за N 1295/20033) «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності» регулюється механізм встановлення групи інвалідності. Приписами Наказу № 561 від 05 09 2011р. встановлено, що медико-соціальна-експертиза-встановлює інвалідність та ступень втрати професійної працездатності (у відсотках) особі, яка звернулась до комісії МСЕК.

Наказом № 420 від 05.06.2012р. (Зареєстровано в Міністерстві юстиції 16 серпня 2012р За № 1387/21699) затверджено «Порядок встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків» встановлено, що є професійною працездатністю: професійна працездатність здатність даного працівника до роботи за своєю професією (фахом) і кваліфікацією чи за іншою адекватною їй професією (фахом).

Відповідно до п. 1.4. Наказу № 420 від 05.06.2012р. медико-соціальна експертиза потерпілого здійснюється МСЕК у складі комісії відповідно до пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від грудня 2009 року № 1317, за наявності:

акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н - 1, в додатку 4 до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П - 4, медичного висновку лікарсько- експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання ;

направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, суду чи прокуратури;

направлення закладу охорони здоров'я, за формою № 088/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110. зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 .

Відповідно до Наказу № 420 від 05.06.2012р:

п. 1.5. за наявності у потерпілого наслідків однієї травми чи професійного захворювання ступінь втрати професійної працездатності у відсотках визначається залежно від тяжкості, але не нижче першого значення, наведеного у Критеріях встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затверджених цим наказом.

п. 1.6. При встановленні втрати професійної працездатності у відсотках і потреби у додаткових видах допомоги МСЕК виходить тільки з наслідків виробничої травми або професійного захворювання та пов'язаних з ними станів.

Розділом II Наказу № 420 від 05.06.2012р. визначено встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках. Так, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках встановлюється, виходячи з наслідків ушкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з урахуванням професійних здібностей, що є у потерпілого, клініко-функціональних можливостей важливих професійних якостей, які дозволяють продовжувати виконання роботи за попередньою професією до нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання. Враховуються зниження кваліфікації, зменшення обсягу виконуваної роботи та важкість праці в звичайних, спеціально створених виробничих або інших умовах, ступінь втрати професійної працездатності встановлюється в межах від 5 до 100 відсотків. Група інвалідності при наслідках виробничої травми та професійному захворюванні встановлюється залежно від видів порушення функцій організму людини, критеріїв життєдіяльності відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05 вересня 2011 року № 561, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1295/20033 .

Також суд зазначає, що пунктом 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України «Питання медико-соціальної експертизи» від 3 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Підпунктом першим пункту 11 Положення встановлено, що міські, міжрайонні, районні комісії: визначають: ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків; потребу інвалідів у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв; потребу інвалідів, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування; причини смерті інваліда або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім'ї померлого; медичні показання на право одержання інвалідами спеціального автотранспорту і протипоказання до керування ним.

Згідно з пунктом 17 Положення медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

У пункті 20 Положення визначено, що комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Пунктом 1.10. Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05 вересня 2011 року № 561 встановлено, що при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об'єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

З аналізу норм законодавства суд доходить висновку, що рішення МСЕК приймається за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму на підставі медичних документів та за результатами об'єктивного обстеження особи членами комісії може встановлюватись інвалідність та ступень втрати професійної працездатності.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов'язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з'ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Однак, презумпція винуватості не є абсолютною. Презумпція винуватості суб'єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів. Отож застосування принципу презумпції винуватості суб'єкта владних повноважень не обумовлює його автоматично програшного становища у справі та не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе і правосудне судове рішення.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд не вбачає протиправності в діях відповідача, отже, вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 139 КАС України питання про розподіл судових витрат не розглядається.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 287, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" (адреса: 85013, Донецька область, м. Добропілля, пр-т. Шевченка, буд. 2, ) до Обласного центру медико-соціальної експертизи м. Донецьк (адреса: 84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дніпропетровська, буд. 14), третя особа ОСОБА_1 про визнання висновків медико-соціальної експертної комісії недійсними - відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 07 лютого 2019. Повний текст рішення буде складено та підписано 15 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.