Справа № 640/2306/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 лютого 2019 року м. Київ № 640/2306/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя про визнання протиправними дій та рішення, скасування такого рішення та зобов'язання утриматися від вчинення певних дії,

В С Т А Н О В И В:

до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) звернулась ОСОБА_1 (далі - Позивач) з позовом до Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя (далі - Комісія, Відповідач), в якому просить визнати протиправними дії та рішення Комісії, вчинені та прийняті відповідно до п.4 порядку денного Протоколу №1 засідання від 25.01.2019 року, скасування такого Протоколу та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Ухвалою суду від 12.02.2019 року відкрито провадження у даній справі.

Разом із позовною заявою Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зобов'язати Комісію з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя утриматися від проведення конкурсу на зайняття посад державної служби категорій «А» у Державній судовій адміністрації України, а саме - на посаду заступника Голови Державної судової адміністрації України, який оголошений рішенням Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 року №142/0/15-19 та призначений на 15 лютого 2019 року, а також вжиття заходів, спрямованих на організацію і проведення цього конкурсу до винесення рішення в іншій справі по суті, яка перебуває на розгляді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та нечинним рішення Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 року №142/0/15-19 «Про оголошення конкурсу на зайняття посад державної служби категорії «А» у Державній судовій адміністрації України» та зобов'язання скасувати таке рішення.

В обґрунтування заяви Позивач вказала, що зазначені рішення та дії Комісії з реалізації прийнятого ВРП рішення, яким останнє оголосила проведення конкурсу на зайняття, зокрема, посади заступника Голови Державної судової адміністрації України, є такими, що здійснені з ознаками очевидної протиправності, виходячи з того, що проведення конкурсу можливе виключно щодо вакантної посади, яка такою не є та яку нині обіймає сама Позивач і вказане суперечить Конституції України, Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Також, зазначає, що невжиття судом заходів забезпечення позову, призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, оскільки невжиття заходів забезпечення позову до розгляду справи по суті надасть Комісії можливість продовжити проведення конкурсу, визначити переможця цього конкурсу та внести Вищій раді правосуддя пропозиції щодо переможця на вказану посаду, що неминуче призведе до незаконного, на думку позивача, звільнення її з посади, а відтак, істотно ускладнить поновлення таких порушених прав.

Крім того, озивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення також може призвести до порушення прав й інших - третіх осіб, які візьмуть участь у конкурсі та зумовить правову невизначеність статусу переможця конкурсу.

Відповідно до частини статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою згаданої норми визначено умови, за яких допускається таке забезпечення. Зокрема, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З вказаної норми Закону вбачається, що загалом забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза істотного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду; з'ясувати співмірність прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. Застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів чи необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, як підстава для забезпечення адміністративного позову, полягає в тому, що на момент подання такого позову у позивача наявні обґрунтовані підстави, підтверджені належними та допустимими доказами, вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його прав та законних інтересів.

Свою заяву Позивач мотивує вчиненням Відповідачем ряду дій та прийняття протокольного рішення з питання проведення конкурсу на вакантну посаду заступника Голови Державної судової адміністрації України за відсутності для того правових підстав. Зокрема, вказує, що Комісією проведено засідання 25.01.2019 року згідно протоколу №1 щодо розгляду питання №4 порядку денного «Про організацію проведення перевірки володіння іноземними мовами кандидатами на зайняття посад державної служби категорії «А» в системі правосуддя Голови Державної судової адміністрації України та його заступника».

Крім наведеного рішення, вказує, що Відповідачем, також, вживаються заходи для фактичної реалізації, оскарженого нею рішення Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року № 142/0/15-19 стосовно оголошення конкурсу на посади, що станом на сьогодні не є вакантними. Зокрема, таким заходом є проведення перевірки володіння іноземною мовою, яка є однією з офіційних мов Ради Європи в приміщенні Комісії за адресою: м. Київ, вул. Студентська, 12-А.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та доданими матеріалами до неї, з урахуванням позовної заяви, встановлено, що згадані Позивачем дії вже відбулись у минулому. Зокрема, зазначена перевірка володіння іноземною мовою відбулась о 10 годині 00 хвилин 8 лютого 2019 року. При цьому, Позивач не вказує які ще дії мають відбутись у майбутньому та нею не надано доказів чи будь-яких інших документальних підтверджень, з яких вбачалось би що Відповідачем будуть вчинені й інші дії направлені на реалізацію згаданого Рішення ВРП згідно предмету оскарження.

Відтак, з урахуванням того, що згадані Позивачем події вже відбулись у минулому та з огляду на відсутність у розпорядженні суду будь-якої інформації про можливість вчинення Відповідачем інших дій у майбутньому щодо реалізації такого рішення ВРП, суд прийшов до висновку про передчасність вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, суд зауважує, що Позивач не позбавлена можливості зініціювати питання перед судом про доцільність забезпечення її позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі встановлення відповідних підстав для цього.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами статей 150-158, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, передбаченими ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда