Справа № 127/32794/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 127/32794/18

13 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Цубера М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону 1 роти 2 управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бездітного Павла Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора батальйону 1 роти 2 управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Бездітного Павла Анатолійовича від 14.06.2018 серії ЕАА № 442564 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

07 лютого 2019 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового судового рішення. Зазначена заява обґрунтована тим, що позивачем було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, однак судом апеляційної інстанції при винесенні постанови від 24 січня 2019 року не вирішено питання про судові витрати, у зв'язку із чим наявні підстави для винесення додаткового судового рішення, яким вирішити питання про відшкодування понесених позивачем судових витрати за рахунок відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Представник відповідача заперечив проти задоволення вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити, з наступних підстав.

Згідно з пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу наведеної норми адміністративного процесуального законодавства вбачається, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Однак, Законом України "Про судовий збір" №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), який набрав чинності 01 листопада 2011 року, такі особи не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до випадків, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" припис ч. 4 ст. 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями ст. 5 Закону №3674-VI, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним.

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми ч. 4 ст. 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону №3674-VI, а тому за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом №3674-VI.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 4 Закону №3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору.

КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду.

Норми Закону №3674-VI не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, а відтак і за подання апеляційної/касаційної скарги.

У зв'язку з цим, за подання позивачем або відповідачем - суб'єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом №3674-VI, також сплаті не підлягає.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі №306/17/16-а та у постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі №728/1327/16-а.

За правилами ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищенаведених норм, колегія суддів вважає, що позивачем було помилково сплачено судовий збір у розмірі 1147,21 грн. відповідно до квитанції №38191664 від 14 січня 2019 року при поданні апеляційної скарги, оскільки останній звільнений від такої сплати і не позбавлений права звернутися з відповідною заявою про повернення помилково сплаченого судового збору.

За таких обставин, ОСОБА_1, який звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, не повинен був нести судові витрати у формі сплати судового збору, що свідчить про відсутність підстав для їх компенсування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, у зв'язку із чим заяву позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 лютого 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.