Справа № 1640/2283/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 рокум. ПолтаваСправа № 1640/2283/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Дубінчина О.М.,

представника позивача та третьої особи ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Полтавська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області /далі позивач, ГУ ДФС у Полтавській області/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 /далі відповідач, ОСОБА_3В./, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Полтавська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення податкового боргу у сумі 162182,33 грн.

В обґрунтування заявленої вимоги позивачем зазначено, що за ОСОБА_3 обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 162182,33 грн, який виник внаслідок невиконання відповідачем податкового обов'язку по сплаті суми грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" №91056-13 від 30 червня 2017 року /а.с.6-10/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи і залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Полтавську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву зазначив, що з прийняттям податкового повідомлення-рішення №91056-13 від 30 червня 2017 року, на підставі якого виник податковий борг у сумі 162182,33 грн, не погоджується /а.с.68-73/.

Письмові пояснення третьої особи щодо позову до суду не надходили.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/3549/18 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №91056-13 від 30 червня 2017 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року провадження у справі поновлено та призначено справу до судового розгляду.

11 лютого 2019 року до суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №1640/2283/18 у зв'язку з поданням відповідачем апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №440/3549/18.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача та третьої особи підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, а представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області виявлено, що ОСОБА_3 є власником об'єктів нерухомого майна: нежитлова будівля загальною площею 15032,2 м2 за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Головач, вул. Леніна, 8; квартира загальною площею 37,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; квартира загальною площею 37,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_2; житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 50,8 кв.м за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Березівка, вул. Лісова, буд. 31; нежитлова будівля загальною площею 733,1 кв.м за адресою: Харківська область, Созівський район, с. Яковлівка, вул. Свердлова, буд. 112; нежитлова будівля загальною площею 455,1 кв. м за адресою: Харівська область, Созівський район, с. Яковлівка, вул. Леніна, буд. 37, а відтак платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до положень підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України.

На підставі підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 та підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №91056-13 від 30 червня 2017 року, яким визначено до сплати податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 162182,33 грн /а.с. 11/.

Не погодившись з прийняттям такого податкового повідомлення-рішення, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнанням протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №91056-13 від 30 червня 2017 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №440/3549/18, яке набрало законної сили 22 січня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №91056-13 від 30 червня 2017 року відмовлено /а.с.117-120/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №91056-13 від 30 червня 2017 року, суд встановив, що вказане податкове повідомлення-рішення є законним, обґрунтованим та винесеним відповідно до статей 12 та 266 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок сплати податків і зборів встановлений Податковим кодексом України /далі - ПК України/.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, серед іншого, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 57.2 статті 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Пунктом 56.1 статті 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За наслідками судового оскарження податкового повідомлення-рішення №91056-13 від 30 червня 2017 року Полтавським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 17 грудня 2018 року у справі №440/3549/18, яке відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили 22 січня 2019 року, про що свідчить відповідна відмітка, проставлена на цьому рішенні /а.с.120/.

А відтак, податкове повідомлення-рішення №91056-13 від 30 червня 2017 року є чинним та підлягає виконанню відповідачем.

В судовому засіданні представником відповідача заявлений довід про те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №440/3549/18 не набрало законної сили відповідно до частини другої статті 255 КАС України, оскільки 31 січня 2019 року ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на це рішення.

До такого доводу суд ставиться критично з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

17 грудня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/3549/18. Повний текст цього рішення складено 22 грудня 2018 року /а.с. 120/.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Тобто строк для подання апеляційної скарги закінчувався 21 січня 2019 року включно.

Апеляційна скарга на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №440/3549/18 подана ОСОБА_3 31 січня 2019 року, тобто після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 295 КАС України.

Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №440/3549/18 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №91056-13 від 30 червня 2017 року набрало законної сили - 22 січня 2019 року.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що відповідач свій обов'язок по сплаті грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 162182,33 грн, не виконав, що підтверджується приєднаними до справи роздруківками інтегрованої картки платника податків, яка за правилами статей 73, 74 КАС України та Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07 квітня 2016 року, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, є належним та допустимим доказом невиконання податкового обов'язку відповідача /а.с. 15-16, 128-130/.

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, серед іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, позовна вимога до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу у сумі 162182,33 грн заявлена позивачем правомірно, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач, який є суб'єктом владних повноважень, витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 39461639) до ОСОБА_3 (вул. Облачна, буд.1, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Полтавська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Маршала Бірюзова, буд. 47, м. Полтава, Полтавська область, 36007, ідентифікаційний код 38719466) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_3 (вул. Облачна, буд.1, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 162182,33 грн (сто шістдесят дві тисячі сто вісімдесят дві гривні тридцять три копійки) на розрахунковий рахунок 6628, код бюджетної класифікації платежу 18010300, код одержувача: 38019526, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 лютого 2019 року.

Суддя ОСОБА_4