Справа № 200/8661/17
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2019 року м. Дніпросправа № 200/8661/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю: представника відповідача Ховрич Олени Андріївни;

представник позивача: Бісерової Ірини Анатоліївни;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради

на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2017 (головуючий суддя Шевцова Т.В.)

у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства Приватного торгівельно-комерційного підприємства "Веснянка" до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірнє підприємство Приватного торгівельно-комерційного підприємства «Веснянка», звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов обґрунтовано тим, що постановою № 39/1104 від 11.04.2017 р. Дочірнє підприємство приватного торгівельно-комерційного підприємства «Веснянка» визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності», з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафних санкцій у розмірі 16 000грн., а саме за не допущення посадових осіб Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на об'єкт містобудування розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 76 В. Однак, пункт 2 ч.6. ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» (в редакції Закону чинному на час винесення оскаржуваної Постанови (11.04.2017 р.)) визначав, що суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Постановою № 42/2804 від 28.04.2017 р. Дочірнє підприємство приватного торгівельно-комерційного підприємства «Веснянка» визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності», з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафних санкцій у розмірі 16 000 грн., а саме за не виконання припису від 28.03.2017 р. (не допущення посадових осіб Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на об'єкт містобудування розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Калинова, 76 В). Пунктом 1 ч.6. ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» (в редакції Закону чинному на час винесення оскаржуваної Постанови (11.04.2017 р.)) визначав, що суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Оскільки Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради не є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування - Дніпровської міської ради, то оскаржувані постанови винесені начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради ОСОБА_3 з порушенням матеріального права, а тому Постанови про накладання штрафу підлягають скасуванню. Крім того, Позивач зазначив, що посадові особи на об'єкт будівництва не приходили, з приводу проведення перевірки на зазначеному об'єкті до підприємства не звертались, а тому факт недопущення посадових осіб Відповідача є таким, що не відповідає дійсності. Чим порушено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2017 позовну заяву задоволено. Визнано протиправними та скасовані постанови відповідача про накладення на позивача штрафів за порушення містобудівної діяльності № 39/1104 від 11.04.2017 р. та № 42/2804 від 28.04.2017 р.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відповідач, при розгляді справ і винесенні постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не оцінив докази, які б могли або підтвердити, або спростувати заперечення позивача, оскільки протоколи розглядалися без присутності особи порушника, тому постанови, які прийняті з порушенням прав позивача, а саме, вимог ст. 268 КУпАП, є незаконними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої останній просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що посадові особи відповідача діяли у межах своєї компетенції. Підставою для проведення позапланової перевірки в період з 28-31 березня та 03 квітня 2017 року була необхідність перевірки достовірних даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт від 22.03.2017 року № ДП48. Підстав. Для проведення позапланової перевірки в період з 12-14 та 18-19 квітня 2017 року була необхідність перевірки виконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.03.2017 року, складеного стосовно позивача. Про проведення позапланової перевірки в період з 28-31 березня та 03 квітня 2017 року на об'єкті будівництва: «Реконструкція магазину літ. Ю-1 у складі торгівельного комплексу по вул. Калинова, 76В, м. Дніпро» було видано наказ управління від 28.03.2017 року №89/п та виписано направлення. Про проведення позапланової перевірки в період з 12-14 та 18-19 квітня 2017 року також було видано наказ від 12.04.2017 року № 109/п та виписано направлення. Отже посадові особи діяли в рамках своїх повноважень. Зазначає, що в силу п. 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю від 23 травня 2011 р. № 553, присутність представників суб'єкту перевірки-юридичної особи, це право, а не обов'язок. Вказує, що підставою для проведення перевірки була необхідність перевірки виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.03.2017, складеного щодо позивача. Зазначає, що присутність представників суб'єкту перевірки - юридичної особи є правом, а не обов'язком.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.05.2017 року Дочірнім підприємством приватного торгівельно-комерційного підприємства «Веснянка» засобами поштового зв'язку було отримано чотири конверти. В одному конверті знаходилась постанова про накладання штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності № 39/1104 від 11.04.2017 р. В другому конверті знаходились акт про недопущення посадових осіб органу держаного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва від 28.03.2017 р., Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 28.03.2017 р., Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.03.2017 р. В третьому конверті знаходилась постанова про накладання штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності №42/2804 від 28.04.2017 р. В четвертому знаходились акт про недопущення посадових осіб органу держаного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва від 12.04.2017 р., Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 12.04.2017 р., Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.04.2017 р.

Постановою №39/1104 від 11.04.2017 р. Дочірнє підприємство приватного торгівельно-комерційного підприємства «Веснянка» визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності», з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафних санкцій у розмірі 16 000 грн., а саме за не допущення посадових осіб Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на об'єкт містобудування розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 76 В.

Постановою № 42/2804 від 28.04.2017 р. Дочірнє підприємство приватного торгівельно-комерційного підприємства «Веснянка» визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності», з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафних санкцій у розмірі 16 000грн., а саме за не виконання припису від 28.03.2017 р. (не допущення посадових осіб Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на об'єкт містобудування розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 76 В).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції правильно застосував до даних правовідносин норми Конституції України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності», норми Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначається, що Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку ( 553-2011-п ), встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, цією статтею визначені повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 (Порядок від 23.05.2011 р. № 553).

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Водночас положеннями ч.1 ст.256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Дослідивши вищезазначені норми, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в оскаржуваних постановах відсутні будь-які відомості щодо сповіщення правопорушника про день, час та місце розгляду справи, отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не був належним чином повідомлений про розгляд адміністративних справ 11.04.2017 року та 28.04.2017 року відповідно.

Слід взяти до уваги, що в оскаржуваних постановах зазначено, що під час розгляду матеріалів був заслуханий начальник управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради ОСОБА_3. При цьому, відповідно до вказаних постанов саме начальник управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради ОСОБА_3 постановив визнати винним позивача у вчиненні правопорушень та наклав відповідні штрафи.

Отже, відповідач, при розгляді справ і винесенні постанов про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не оцінював докази, які б могли підтвердити або спростувати заперечення позивача, оскільки протоколи розглядалися без присутності особи порушника, тому можна погодитися з висновком суду першої інстанції, що вказані постанови прийняті з порушенням прав позивача, а саме вимог ст. 268 КУпАП, тому вони є незаконними.

Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту того, що посадові особи Відповідача звертались з приводу проведення перевірки та факту недопущення на об'єкт перевірки.

На думку, колегії суддів апеляційної інстанції посадовими особами Управління порушений порядок оформлення результатів державного архітектурно-будівельного контролю, а саме п.п. 17-19 Порядку від 23.05.2011 р. № 553.

Таку, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Матеріали справи підтверджують, що в документах, а саме Актах, протоколах та приписах від 28.03.2017 р. та 12.04.2017 р. відсутній підпис директора. Доказів того, що зазначені документи посадовими особами Відповідача надавались Позивачу - матеріали справи не містять.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищезазначені документи були складені без присутності директора або уповноваженої на те особи, що унеможливило дати пояснення, заперечення, незгоду з висновками, водночас, про існування зазначених документів позивачу стало відомо лише 18.05.2017 р. після отримання їх засобами поштового зв'язку.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що факти викладені в актах, протоколах, приписах є такими, що не відповідають дійсності.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що нормами Порядку від 23.05.2011 р. № 553 визначені повноваження (п.13) суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Так, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:

- вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;

- перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;

- бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

- за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;

- подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Оскільки, вищезазначені документи складені без присутності директора чи уповноваженої на те особи, то це призвело до порушення пункту 13 Порядку від 23.05.2011 р. № 553, а саме, порушені права підприємства, які полягають праві надати пояснення до Протоколу (в Протоколі є графа «Пояснення і зауваження до Протоколу …)., зробити запис у графі «Зауваження до здійснення перевірки» в Акті.

Згідно зі ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів того, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена з дотриманням процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2017 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 30.01.2019 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 30.01.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 06.02.2019.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов