Справа № 807/459/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3287/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Коваль Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Іванчулинець Д.В.,

час ухвалення рішення 15 год. 02 хв.,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення 6 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2018 рок ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати неправомірними дії Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (далі - ГУ НП) щодо відмови йому у призначені, нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги та зобов'язати відповідача призначити нарахування одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та встановленням групи інвалідності, а також виплати її.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі № 807/459/18 позов було задоволено частково. Визнано неправомірними дії ГУ НП щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності ОСОБА_2 та зобов'язано відповідача розглянути заяву позивача про призначення, нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК), який є чинним та не скасованим, ОСОБА_2 отримав ІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із проходженням служби у поліції, а тому має право на отримання одноразової грошової допомоги з дати встановлення втрати працездатності, тобто з 29 листопада 2017 року і відмова ГУ НП у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» є протиправною.

Позовні вимоги про зобов'язання ГУ НП призначити та виплатити позивачу таку одноразову грошову допомогу судом відхилено, оскільки це буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем ГУ НП, яке просить його скасувати та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги згідно із пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» здійснюється у випадку призначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після його звільнення з поліції з підстав, зазначених у наведеній нормі. Оскільки останнім днем служби позивача в поліції є 1 грудня 2017 року, а інвалідність ним отримана 29 листопада 2017 року, тобто до звільнення з поліції, то підстав для нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги немає. Окрім того, звертає увагу апеляційного суду на те, що позивач вже скористався правом на отримання одноразової допомоги у зв'язку з хворобою.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до висновку МСЕК від 29 листопада 2017 року (акт огляду № 2074), за результатами огляду позивача йому було встановлено діагноз під шифром М 16.1 та ІІ група інвалідності. Даним висновком стверджується, що інвалідність ОСОБА_2 та втрата ним працездатності, пов'язані із проходженням служби у поліції.

1 грудня 2017 року ОСОБА_2 був звільнений зі служби в поліції на підставі наказу № 242 о/с від 24 листопада 2017 року по особовому складу ГУ НП на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції (через хворобу).

На підставі заяви ОСОБА_2 від 26 квітня 2018 року щодо невиплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою поліцейським працездатності, начальником УФЗБО ГУ НП було надано відповідь № 359/106/5-2018 від 27 квітня 2018 року про те, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги проводиться у разі встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення, пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення такого з поліції. Натомість, інвалідність позивачу була встановлена 29 листопада 2017 року, тобто під час проходження ним служби в поліції, а не після звільнення, що суперечить вимогам пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію». Тому у призначенні та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію», відмовлено.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до положень статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 3 Закону № 580-VIII передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України а постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов'язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а та від 20 вересня 2018 року у справі № 296/9456/16-а.

З матеріалів справи слідує, що позивач звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції (через хворобу).

Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що однією з обов'язкових умов призначення одноразової грошової допомоги є звільнення особи з Національної поліції внаслідок причин, зазначених в пункті 4 статті 97 Закону № 580-VIII, тобто звільнення має бути зумовлене захворюванням або пораненням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що інвалідність йому встановлена під час проходження служби, а не після звільнення.

Відповідно до положень частини 2 статті 97 Закону № 580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293, затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Відповідно до пункту 1 Р.ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

У підпункті 4 пункту 5 розділу 1 Порядку № 4, зі змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 року № 916, закріплено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку, пов'язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ-обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 2 Розділу ІІІ цього Порядку посадові особи органів поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

За приписами пункту 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).

Положеннями пункту 5 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно із пунктом 1 Розділу IV вказаного Порядку фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Зазначений висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу IV Порядку № 4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови-письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як слідує з матеріалів справи з матеріалів справи, ОСОБА_2 встановлено ІI групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов'язане з проходженням служби в поліції.

26 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив повідомити його щодо стану належної йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію через отримання групи інвалідності за рішенням МСЕК від 29 листопада 2017 року відповідно до підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом із тим, листом відповідача від 27 квітня 2018 року № 359/106/5-2018 ОСОБА_2 було повідомлено, що оскільки інвалідність йому встановлена під час проходження служби, а не після звільнення, то таке суперечить вимогам пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

З'ясувавши обставини справи, апеляційний суд вважає необґрунтованою відмову відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» у тій частині, що інвалідність останнього настала до звільнення зі служби в поліції, оскільки у даній нормі Закону вказано граничний строк після звільнення зі служби поліцейського, у межах якого у разі настання інвалідності, пов'язаної із проходженням служби, останній матиме право на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що у вказаній нормі не зазначено, що право на отримання грошової допомоги виникає лише у разі отримання інвалідності після звільнення особи, що проходила службу в органах Національної поліції.

З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправної відмови відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги з тих підстав, що така суперечить вимогам пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію». Доводи апелянта аналогічного висновку суду першої інстанції не спростовують.

Порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 287, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі № 807/459/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 14 лютого 2019 року.