Справа № 214/6806/18(2-а/214/243/18)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2019 року м. Дніпросправа № 214/6806/18(2-а/214/243/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.11.2018 (головуючий суддя Гриня Н.Г., повний текст виготовлено 14.11.2018)

у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання дій протиправними і скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу 05.10.2018 року на вулиці Кобилянського;

- скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 ЕАВ №643099 від 05.10.2018 року про притягнення ОСОБА_1 ЕАВ №643099 від 05.10.2018 року до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В позові посилався на те, що постанова інспектора винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки не доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного проступку.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.11.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтована тим, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо фіксування вчинення позивачем порушення ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП. Посилається на те, що відеозапис з СД-диска …440(1) фіксує факт зупинки взагалі іншого автомобіля ГАЗ, з державним номерним знаком АЕ6427ЕК в інший час, а саме в 09.47 та з іншим протягом фіксування 06 хв.51сек. Вважає, що суд першої інстанції з порушенням норм процесуального права визнав цей відеозапис належним та допустимим доказом. Також вважає, що даний відеозапис взагалі не фіксує факту адміністративного правопорушення. Відповідач під час зупинки транспортного засобу позивача не міг пояснити причину зупинки, натомість підстави для зупинки передбачені ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Відповідачем до суду апеляційної інстанції надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор керувався правилами дорожнього руху, Кодексом України про адміністративні правопорушення із зазначенням конкретного правопорушення, скоєного позивачем, що підтверджується відеофіксацією. Посилається на те, що під час патрулювання 05.10.2018 року у м. Кривому Розі по вул. Кобилянського біля буд. 181 був помічений транспортний засіб «ГАЗ 3302-14» з державними номерними знаками АВ7975АІ, водій якого під час руху не користувався засобами пасивної безпеки, а саме не був пристебнутим ременем безпеки, після чого транспортний засіб було зупинено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором 1-ї роти 2 батальйону полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенантом поліції ОСОБА_2 05.10.2018 року винесена постанова серії ЕАВ №643099 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в сумі 51 грн. 00 коп.

Згідно з оскаржуваної постанови, 05.10.2018 року о 11:02 год. в м. Кривий Ріг по вул. Кобилянського, 181 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, відеофіксація ае 00212, ае 00144, чим порушив п. 2.3 ПДР порушення правил користування ременями безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП (а.с. 8).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова повинна містити: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії за формою відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Згідно із п. 2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі (підпункт змінено 11.07.2018).

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Водночас, вчинення особою правопорушення повинно підтверджуватися відповідними доказами.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Слід зазначити, що ч.1 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Можливість застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису передбачено статтею 40 Закону України «Про національну поліцію».

Цим Законом також закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.

В постанові про накладення адміністративного стягнення є посилання на те, що наявна відеофіксація правопорушення ае00212 (а.с. 8). При цьому, матеріали справи не містять заяв, клопотань, зауважень, пояснень від позивача щодо цього.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять диск DVD-R з фрагментами з відеореєстратора поліцейського здійсненого відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 05.10.2018 відносно ОСОБА_1, на якому зафіксовано факт керування позивачем транспортирним засобом «ГАЗ 3302-14» з номерними знаками АВ 7975 АІ, (відеозапис ....440(1) на 06 хв. 23 сек) (а.с. 27).

Також згідно даного відеозапису, у автомобіля позивача відсутні ремені безпеки (відеозапис "....877 (3) на 02 хв. 03 сек.) (а.с. 27), що також спростовує доводи позивача щодо керування ним транспортним засобом з пристебнутими ременями безпеки.

Відносно доводів позивача про безпідставність зупинки транспортного засобу, колегія судів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені підстави зупинки транспортного засобу поліцейським, зокрема в разі порушення водієм Правил дорожнього руху (п. 1 ч. 1 ст. 35); при цьому, поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 2 ст. 35).

Матеріали справи містять відеодоказ щодо зупинки саме транспортного засобу позивача («ГАЗ 3302-14» з номерними знаками АВ 7975 АІ) та саме у звязку з здійсненням керування транспортним засобом без пасків безпеки (DVD-R - фіксація зупинки транспортирного засобу «ГАЗ 3302-14» з номерними знаками АВ 7975 АІ, зокрема відеозапис ....440(1) на 06 хв. 23 сек.), що підтверджує правомірність запинки транспортного засобу,0 оскільки водієм порушено Правила дорожнього руху (здійснення керування транспортним засобом без пасків безпеки). Зазначене спростовує доводи позивача щодо безпідставності зупинки його транспортного засобу та спростовує доводи позивача щодо фіксування іншого транспортного засобу.

Таким чином, суд першої інстанції дослідив повно, всебічно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв'язок у сукупності, зясував всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, тому дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.11.2018 - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.11.2018 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 06.02.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов