Справа № 1940/1610/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/747/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року, головуючий суддя Осташ А.В., ухвалене о 11:02 год. у м. Тернополі, повний текст якого складено 30.11.2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Тернопільській області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУ ДФС України у Тернопільській області, третя особа ПАТ «Універсал Банк», в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.02.2018 № та №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідачем неправильно визначено складові суми заборгованості, які були анульовані кредитором за додатковою угодою, що є визначальним для розрахунку суми доходу позивача, оскільки законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 23.02.2018 № про визначення податкового зобов»язання за платежем "військовий збір" в сумі 25 632, 19 грн. та № про визначення податкового зобов»язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» в сумі 307 598, 14 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що контролюючим органом правомірно було нараховано податкове зобов»язання на підставі п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 ПК України за прощення боргу, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та протиправним та повністю підтримала доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір №11/280-к від 24.07.2007 року, за умовами якого ПАТ «Універсал Банк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 135 000,00 доларів США із процентною ставкою 11,95%, визначивши дату погашення кредиту - 23.07.2037 (аркуш справи 12-13).

Між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» 22.11.2016 року укладено додаткову угоду про припинення зобов»язань за договором №11/280-к від 24.07.2007 року (аркуш справи 49-54).

Відповідно до умов даної додаткової угоди сторони визнали, що станом на 22.11.2016 загальний розмір заборгованості позивача перед ПАТ «Універсал Банк» за основним договором становить 125935,89 доларів США та дійшли згоди про анулювання (прощення) ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 65935,89 доларів США, за умови погашення 22.11.2016 ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 60000,00 доларів США.

На виконання зазначеної додаткової угоди 22.02.2016 року позивачем сплачено ПАТ "Універсал банк":

- 15 000,00 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становило 383559,81 грн. згідно квитанції № 022В01 від 09.11.2016 року (аркуш справи 57);

- 15 000,00 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становило 386757, 29 грн. згідно квитанції № 022В08 від 22.11.2016 року (аркуш справи 55);

- 30 000,00 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становило 773514, 57 грн. згідно квитанції №022В09 від 22.11.2016 року (аркуш справи 56).

Головне Управління ДФС в Тернопільській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичної особи платника податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 09.01.2018 року №76/19-00-13-06/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки), яким зафіксовано порушення позивачем (аркуш справи 23-29):

- підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, п.п. «в» п.176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано суму податкових зобов»язань з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 246 078,91 грн.;

- підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, п.п. «в» п.176.1 ст. 176, п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого проведеною перевіркою донараховано військовий збір з доходів, отриманих фізичною особою у вигляді додаткового блага за 2016 рік в сумі 20 506,50 грн.

Зазначені висновки акту перевірки ґрунтуються на тому, що позивач в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року отримав дохід у вигляді додаткового блага (анулювання, прощення) заборгованості за кредитом ПАТ «Універсал Банк» в сумі 65 935,89 доларів США, що еквівалентно 1 700 079,06 грн. за курсом НБУ на дату підписання додаткової угоди від 22.11.2016 року про припинення зобов»язань, проте, не сплатив до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з отриманого доходу.

З матеріалів справи видно, що перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником податку, встановлено, що ОСОБА_1 подав уточнюючу декларацію про майновий стан та отримані доходи у 2016 році, у якій задекларував до зменшення загальну суму річного доходу, а також суму податку на доходи фізичних осіб та податкові зобов»язання з військового збору, самостійно визначену ОСОБА_1 у попередній (звітній) декларації за 2016 рік. В зв»язку із цим, сума податку на доходи фізичних осіб та сума військового збору, що підлягають сплаті ОСОБА_1, визначено відповідачем самостійно на підставі бази даних Збаразького відділення Кременецької ОДПІ та отриманої відповіді на запит Головного Управління ДФС в Тернопільській області від ПАТ «Універсал Банк».

На підставі акту перевірки Головного Управління ДФС в Тернопільській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 23.02.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов»язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 307 598,14 грн., у тому числі: за основним платежем 246078,91грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 61 509,63 грн. (аркуш справи 31);

- від 23.02.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов»язання за платежем з військового збору у розмірі 25 632,19 грн., у тому числі: за основним платежем 20 506,55 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 5 126,47 грн. (а.с. 30).

Не погоджуючись із вказаними рішеннями відповідача позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дохід позивача (65 935,89 дол. США) включає в себе основну суму боргу та відсотки за кредитним договором, які були анульовані (прощені) кредитором, однак анульовані (прощені) пеня, штраф чи підвищені відсотки (за прострочення платежу) не є доходом платника податку, а, відповідно, і не є об»єктом оподаткування податком з доходу фізичних осіб.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов»язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов»язаний з виконанням обов»язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов»язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов»язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов»язаний виконати всі обов»язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, про що свідчить його підпис у додатковій угоді, зобов»язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі №826/6896/17.

Зважаючи на те, що кредитором анульовано (прощено) основну суму заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 65 935,89 доларів США (підтверджується Додатковою угодою про припинення зобов»язань від 22.11.2016 року), колегія суддів дійшла висновку, що вказана сума у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є додатковим благом платника податку (позивача) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності визначення позивачу грошового зобов»язання з податку на доходи фізичних осіб, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту), через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Тернопільській області задовольнити, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі №1940/1610/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 15.02.2019 року.