Справа № 1140/1981/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/1981/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року (суддя Черниш О.А.), ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кропивницькому, в адміністративній справі № 1140/1981/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В ИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у надані їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, викладену в листі від 25.06.2018, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказувала на те, що підстави для відмови відповідачем у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, зазначені у листі від 25.06.2018, суперечать частині 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не врахована заява про вилучення земельної ділянки та графічні матеріали, на яких зображено місце розташування земельної ділянки. Крім того, підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки суперечать частині 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Відзив за апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального

права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі:

ОСОБА_2 створено фермерське господарство "ПІСТОЛЬ", яке зареєстроване як юридична особа 10.11.2011. Головою цього фермерського господарства є сам ОСОБА_2 (а.с. 92 - 96) . За договором оренди землі від 05.09.2014, укладеним між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_2, останньому надано у користування строком на 10 років із земель державної власності сільськогосподарського призначення земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 26,0002 га ріллі, розташовану на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, для ведення фермерського господарства. (а.с. 26 - 33). Право оренди ОСОБА_2 зареєстровано в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно 17.09.2014 (а.с. 34 - 35). До складу засновників (учасників) фермерського господарства "ПІСТОЛЬ" 07.06.2017 та 24.05.2018 включено 11 членів сім'ї (родичів) голови господарства ОСОБА_2 (а.с. 44 - 49, 97 - 102). Зокрема, ОСОБА_1, яка є двоюрідною сестрою голови господарства, увійшла до складу його засновників (учасників) у травні 2018 року разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Відповідні зміни до Статуту ФГ "ПІСТОЛЬ" зареєстровані 24.05.2018 (а.с. 12 - 25, 49). Того ж дня, засновниками (членами) ФГ "ПІСТОЛЬ" прийнято рішення №2 від 24.05.2018, яким розглянуто та погоджено заяви членів господарства ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 щодо передачі їм безоплатно у власність земельних ділянок орієнтовною площею 5,67 умовних кадастрових гектарів в межах Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, яка надана в оренду голові ФГ "ПІСТОЛЬ" (а.с. 56). ОСОБА_1 31.05.2018 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства із земель ФГ "ПІСТОЛЬ" у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с. 8). До заяви додала зокрема нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2 від 13.06.2017 про його згоду на вилучення земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, наданої йому в оренду для ведення фермерського господарства, у якій той вказав, що не заперечує проти передачі у приватну власність згаданої земельної ділянки у рівних земельних частках (паях) членам ФГ "ПІСТОЛЬ" (а.с. 37). Листом №З-7042/0-4423/0/17-18 від 25.06.2018 відповідач повідомив позивачку, що обрана нею земельна ділянка входить до земельного масиву, який перебуває в оренді громадянина ОСОБА_2 і згідно Статуту ФГ "ПІСТОЛЬ" не відноситься до земель, що перебувають у користуванні господарства. З цих підстав, пославшись на норми статті 7 3акону України "Про фермерське господарство" та статей 31, 32 Земельного кодексу України, відмовив позивачці у задоволенні її заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства із земель ФГ "ПІСТОЛЬ" у розмірі земельної частки (паю). (а.с. 9).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладеної у листі від 25.06.2018, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства. Цей висновок суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач, як член ФГ «ПІСТОЛЬ», не має права на безоплатну приватизацію (одержання безоплатно у приватну власність) для ведення фермерського господарства земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) із земель державної власності, раніше переданих в оренду ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі від 05.06.2014.

Судом першої інстанції правильно встановлений характер спірних правовідносин, які регулюються Земельним кодексом України, законом України «Про фермерське господарство».

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави колегії суддів дійти до висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 р. в справі № 545/808/17.

Разом з цим, статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (частина п'ята статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України. Стаття 12 вказаного Закону визначено склад земель фермерського господарства. Зокрема, встановлено, що землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Частиною другою цієї ж статті визначено, що права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

У свою чергу, відповідно до статті 13 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю).

На підставі аналізу наведених правових норм колегія суддів доходить до висновку про те, що громадяни можуть отримати землі державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства у загальному порядку, визначеному Земельним кодексом України. Фермерське господарство може володіти та користуватися землями своїх членів лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають у власності (а не користуванні) члена фермерського господарства. При цьому, статтею 13 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено право члена фермерського господарства отримати безоплатно у власність земельну ділянку, яка раніше була надана йому у користування, тобто передача у власність земельної ділянки можлива тій самій особі, якій земельна ділянка передана у користування.

Як встановлено судом першої інстанцій, із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність звернулася ОСОБА_1, однак, право користування на спірну земельну ділянку на підставі договору оренди зареєстроване за іншою особою - ОСОБА_8, що є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення іншій, ніж користувач, особі. ФГ «ПІСТОЛЬ» не може розпоряджатися землями, що належать на праві постійного користування фізичною особою, у тому числі його засновником, а може розпоряджатися лише землями, які відповідно до статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» включені до складу земель фермерського господарства.

Крім того, ОСОБА_1 зверталась із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність саме із земель ФГ «ПІСТОЛЬ», надавши копію договору оренди земельної ділянки. Проте, як зазначено вище, за цим договором право користування земельною ділянкою належить ОСОБА_2, а не ФГ «ПІСТОЛЬ».

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржена постанова суду першої інстанції скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга має бути залишена без задоволення у зв'язку з тим, що наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження при її розгляді.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 р. в адміністративній справі № 1140/1981/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 січня 2019 року і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук