Справа № 405/1303/18
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/1303/18
Провадження № 2-а/405/32/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тюпі Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/1303/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України лейтенанта поліції Бургаз М.В. (вул. Юрія Бутусова, 22-Б, м. Кропивницький, 25022) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до відповідача інспектора роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України лейтенанта поліції Бургаз М.В., в якому (позові) просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 046325 від 15.02.2018 року, якою (постановою) його (позивача) притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.;

- визнати його (позивача) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 15.02.2018 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 046325 від 15.02.2018 року, якою до нього (позивача) застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У вказаній постанові зазначено, що 15.02.2018 року о 14 год. 55 хв., він (ОСОБА_1), керуючи транспортним засобом «БМВ 320», номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницький по вул. Велика Перспективна, 40 зупинився в зоні дії знаку 3.34, чим порушив вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху. Не оскаржуючи обставин зупинки та не заперечуючи своєї вини у вчиненому правопорушенні, він (позивач) не погоджується з рішенням інспектора в частині накладення на нього стягнення, оскільки в цій частині відповідачем прийнято рішення без врахування всіх обставин справи та вимог ст. 22 КУпАП. Враховуючи вищевказане, позивач вважає, що відповідач дійшов правильного висновку про те, що він (ОСОБА_1) здійснив зупинку у забороненому місці, однак, на його (позивача) думку позивача, інспектор не взяв до уваги те, що він (ОСОБА_1) визнав свою вину, зупинка була не тривалою (близько 2 хвилин), весь цей час він (ОСОБА_1) перебував за кермом автомобіля та не створював жодних перешкод іншим учасникам руху, на підставі чого позивач вважає, що вчинив малозначне правопорушення та просив інспектора звільнити його (ОСОБА_1) від відповідальності, зробивши усне зауваження, проте інспектором положення ст. 22 КУпАП враховано не було.

Ухвалою від 12.03.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним вище адміністративним позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду не надходили.

Від позивача надійшла заява, зареєстрована в суді 15.01.2019 року за вх. № 802, в якій останній просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, зареєстрований в суді 09.01.2019 року за вх. № 433, в якому по суті даної адміністративної справи відповідач зазначив, що 15.02.2018 року при здійсненні патрулювання ним (інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України лейтенантом поліції Бургаз М.В.) та його напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «БМВ 32О», номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницький по вул. Велика Перспективна, 40 здійснив зупинку/стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху, тим самим скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за яке не передбачає накладення адміністративного стягнення у виді попередження. Крім того, відповідач зазначив, що в зв'язку з тим, що на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за порушення саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, то при накладенні стягнення обставини, зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховувались. Враховуючи викладене, відповідач просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідь на вищевказаний відзив на адміністративний позов позивачем не подавалася.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення проти позову відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.02.2018 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України лейтенантом поліції Бургаз М.В. винесено постанову серія ВР № 046325 від 15.02.2018 року, якою (постановою) позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 15.02.2018 року о 14 год. 55 хв., водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «БМВ-320», номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницький по вул. Велика Перспективна, 40, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, обставини скоєння та свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 КУпАП, позивачем не оскаржуються, позивачем оскаржується обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п. «в» п. 8.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху) дорожні знаки (додаток 1 до Правил дорожнього руху) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Додатком 1 до Правил дорожнього руху передбачено дію заборонного знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Об'єктом адміністративного проступку є суспільні відносини у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у формі порушення вимог дорожніх знаків.

Суб'єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП тягне за собою накладення у встановленому законом порядку адміністративних стягнень, а саме: накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

При цьому, орядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Поряд з цим, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, надаючи оцінку позиції відповідача щодо правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн., суд в повній мірі погоджується з твердженням відповідача про наявність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на останнього штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак, за наявності конкретних обставин даної справи, таких як характер вчиненого правопорушення, його тривалість та незначний реальний вплив на порушення безпеки дорожнього руху, повне визнання порушником своєї вини у вчиненому, - судом відзначається відсутність будь-яких доказів на підтвердження наявності підстав для застосування до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, вищевказаного адміністративного стягнення у вигляді штрафу як необхідної міри відповідальності за вчинене правопорушення, так і відсутність доказів розгляду посадовою особою, яка порушила провадження у справі про адміністративне правопорушення питання про можливість звільнення винної особи від адміністративної відповідальності із застосуванням усного зауваження в зв'язку із наявністю достатніх ознак малозначності вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

З огляду на зазначене, беручи до уваги твердження позивача про те, що він, 15.02.2018 року о 14 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки «БМВ», номерний знак НОМЕР_1, в м. Кропивницький по вул. Велика Перспективна, 40 зупинився в зоні дії знаку 3.34, де перебуваючи за кермом автомобіля знаходився приблизно двох хвилин та після виявлення правопорушення працівниками поліції свою вину у його вчиненні повністю визнав, що свідчить про те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, але не становило значної суспільної небезпеки, шкоди суспільним відносинам у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, шкоди правам та охоронюваним законом інтересам іншим учасникам дорожнього руху завдано не було, а тому дане правопорушення є малозначним, при цьому, зазначені вище твердження позивача не спростовані відповідачем шляхом надання суду належних та допустимих доказів, як і не доведено підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за наявністю достатніх ознак малозначності вчиненого останнім правопорушення, на підставі чого суд приходить до висновку, що постанова серія ВР № 046325 від 15.02.2018 року, винесена суб'єктом владних повноважень - інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України лейтенантом поліції Бургаз М.В. не містить достатніх та беззаперечних доказів наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та підстав для не кваліфікації вчиненого правопорушення як малозначне.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань, враховуючи малозначність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, - виходив відповідач інспектор роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України лейтенант поліції Бургаз М.В., притягаючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладаючи на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн., у зв'язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності, винесення відповідачем відносно нього (позивача) постанови і накладення адміністративного стягнення при малозначності вчиненого правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, зокрема, про закриття справи, яка виноситься, крім іншого, при оголошенні усного зауваження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, на підставі чого адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серія ВР № 046325 від 15.02.2018 року відносно ОСОБА_1, як така, що винесена суб'єктом владних повноважень інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України лейтенантом поліції Бургаз М.В. без дотримання вимог ст.ст. 33, 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - закриттю.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 22, 23, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 252, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 10.10. 2001 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України лейтенанта поліції Бургаз М.В. (вул. Юрія Бутусова, 22-Б, м. Кропивницький, 25022) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серія ВР № 046325 від 15.02.2018 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП НП України лейтенантом поліції Бургаз М.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова