Справа № 816/1642/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

19 лютого 2019 року

справа №816/1642/15

адміністративне провадження №К/9901/28412/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у складі судді Гіглави О.В.

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у складі суддів Бегунца А.О., Рєзнікової С.С., Старостіна В.В.,

у справі №816/1642/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський переробний завод»

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

20 травня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобинський переробний завод» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення податкового органу від 30 квітня 2015 року № /62/ППР-ЮО/16-08, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість (зменшено суму завищення від'ємного значення податку на додану вартість) за грудень 2014 року на 1843353 грн, з мотивів безпідставності його прийняття.

30 червня 2015 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року, задоволений позов Товариства, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення податкового органу від 30 квітня 2015 року №/62/ППР_ЮО/16-08, з мотивів правомірності включення позивачем до складу податкового кредиту в грудні 2014 року податку на додану вартість на загальну суму 1843353,00 грн та правильності визначення Товариством розміру від'ємного значення податку на додану вартість.

05 жовтня 2016 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи, шляхом відтворення частини акта перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірного податкового повідомлення - рішення.

28 грудня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення недоліків наведених в ухвалі цього суду від 10 жовтня 2016 року та витребувано справу №816/1642/15 з Полтавського окружного адміністративного суду.

03 лютого 2017 року Товариством надані заперечення на касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, у яких позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

31 січня 2017 року справа №816/1642/15 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

23 лютого 2018 року справа №816/1642/15 разом із матеріалами касаційної скарги №К/9901/28412/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 30547403, перебуває на податковому обліку з 22 жовтня 1999 року, є платником податку на додану вартість з 12 серпня 1999 року.

Податковим органом у березні - квітні 2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань правильності, повноти та обґрунтованості декларування від'ємного значення по податку на додану вартість за грудень 2014 року у розмірі 17142207 грн, результати якої викладені в акті перевірки від 10 квітня 2015 року №3/16-08-15-33/30547403 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 30 квітня 2015 року прийняте податкове повідомлення-рішення №/62/ППР_ЮО/16-08 згідно з пунктом 54.3 статті 54 на підставі пункту 50.3 статті 50, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, акта перевірки, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість (зменшено суму завищення від'ємного значення податку на додану вартість) за грудень 2014 року на 1843353 грн, за порушення положень підпунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Судами попередніх інстанцій установлено, що між позивачем та ФГ "Крокос", ТОВ "Полтава-2007, ТОВ "Юліс-Агро", ТОВ "Агро-2012", ТОВ "Світловодська виробнича компанія", ПП "Компанія "Центр-Юг" укладено та виконано у грудні 2014 року договори поставки, в межах яких Товариством отримано сою урожаю 2014 року, насипом, що підтверджується в грудні 2014 року долученими до матеріалів справи та дослідженими судом першої та апеляційної інстанцій належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, рахунків на оплату.

Судами попередніх інстанцій відхилені доводи податкового органу про відсутність у контрагентів - постачальників зареєстрованих автомобілів, як доказу безтоварності поставок сої та завищення в зв'язку з цим податкового кредиту, оскільки зазначені обставини не вплинули на належне виконання умов договорів.

Оцінюючи спір у цій частині, суди попередніх інстанцій дослідили умови поставки сої та встановили, що за умовами укладених договорів поставка товару здійснюється постачальником, у зв'язку з чим товар доставлявся на адресу позивача власними силами контрагентів, що підтверджується товарно-транспортними накладними, долученими до матеріалів справи, журналом реєстрації автомобільного транспорту, журналом реєстрації довіреностей на отримання товару.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що придбана соя проходила аналіз якості на атестованій виробничий лабораторії позивача, що підтверджується витягом з книги кількісно-якісного обліку зерна (форма №36) за грудень 2014 року та картками аналізу зерна.

З придбаного у ФГ "Крокос", ТОВ "Полтава-2007, ТОВ "Юліс-Агро", ТОВ "Агро-2012", ТОВ "Світловодська виробнича компанія", ПП "Компанія "Центр-Юг" товару (сої) на комплексі з переробки сої, що належить позивачу на праві власності, виготовлялась олія соєва гідратована, шрот соєвий гранульований, які в подальшому реалізовані іншим контрагентам, що також підтверджується матеріалами справи.

Операції щодо придбання та переробки сої відображено у бухгалтерському обліку, про що свідчать оборотно-сальдові відомості, картки рахунку, звіт по закупці, звіт по проводках.

Досліджуючи питання подальшого використання придбаного товару Товариством в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності суди попередніх інстанцій встановили, що 31 січня 2014 року між позивачем та ТОВ "Зерно-Агротрейд" укладено та виконано договір про надання послуг, у межах якого позивачу надані вагони зерновози під завантаження та доставку вантажу залізничним транспортом, факт отримання та оплати цих послуг підтверджується копіями актів здачі-приймання робіт (надання послуг) з додатками, податковими накладними, платіжними дорученнями, аналітична таблиця до акту здачі-прийняття робіт, реєстр вагонів по відвантаженню готової продукції, договір оренди вагонів від 29 травня 2013 року, залізничні накладні, договори поставки, договір транспортного експедирування.

Суди попередніх інстанцій встановили, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерно-Агротрейд" надані позивачу послуги в межах статутного виду діяльності за КВЕД, а саме інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, що зазначена у статуті вказаного товариства, про що зазначено в ЄДРПОУ, чим спростовані доводи відповідача про надання контрагентом позивача послуг за межами статутної діяльності.

Товариством до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року віднесені суми податку на додану вартість у розмірі 1 843 353,00 грн на підставі податкових накладних виданих ФГ "Крокос", ТОВ "Полтава-2007, ТОВ "Юліс-Агро", ТОВ "Агро-2012", ТОВ "Світловодська виробнича компанія", ПП "Компанія "Центр-Юг", ТОВ "Зерно-Агротрейд", які містять адресу місцезнаходження покупця, кількість проданих товарів, наданих послуг, ціну продажу. Будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

Оцінюючи доводи податкового органу про анулювання 16 грудня 2014 року Приватному підприємству "Компанія "Центр-Юг" свідоцтва суб'єкта спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського господарства як підставу правомірності віднесення до складу податкового кредиту сплаченої позивачем суми податку на додану вартість 34970,22 грн, визнане судами попередніх інстанцій безпідставними, оскільки скасування реєстрації як платника спецрежиму не тягне за собою скасування реєстрації платника ПДВ на загальних підставах.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що ПП "Компанія "Центр-Юг" є платником ПДВ на загальних підставах з 01 жовтня 2014 року, податкова накладна складена та видана належною особою, яка має загальну та спеціальну правоздатність.

Здійснюючи апеляційний перегляд суд апеляційної інстанції встановив, що вид господарських операцій з поставки позивачу сої ФГ "Крокос", ТОВ "Полтава-2007, ТОВ "Юліс-Агро", ТОВ "Агро-2012", ТОВ "Світловодська виробнича компанія", ПП "Компанія "Центр-Юг" відповідає видам діяльності вказаних продавців, зокрема, "Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур", "Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин", що спростовує доводи податкового органу про здійснення позастатутної діяльності контрагентами позивача.

Суд погоджується з оцінкою судів попередніх інстанцій, здійсненою за правилами частини 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року). Оцінивши первинні документи за правилами цієї статті суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що вони не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995року за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що встановлені ними істотні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи по суті спростовують висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки про порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.4, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Оцінюючи спірні операції, суди попередніх інстанцій висновувалися на доведеності поставки контрагентами позивача товару та подальшого використання його у межах господарської діяльності Товариством в оподаткованих операціях.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дослідженнями акту перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджений рух придбаної позивачем продукції.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Здійснення позивачем господарських операцій, їх реальний характер, встановлено судами попередніх інстанцій, що доводить правомірність формування позивачем податкового кредиту по факту придбання товару та спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкового повідомлення-рішення.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду, встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року справі №816/1642/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер