Справа № 826/3523/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 лютого 2019 року № 826/3523/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П. при секретарі судового засідання Кириллові М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) Державної судової адміністрації України,

2) Голови Державної судової адміністрації України Холодюка Зеновія Васильовича,

3) Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини,

4) Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни

треті особи 1) ОСОБА_4,

2) ОСОБА_5,

3) ОСОБА_6

про визнання протиправними дій та бездіяльності,

за участю:

позивач - ОСОБА_1,

представник відповідача 1 - не прибув,

представник відповідача 2 - не прибув,

представник відповідача 3 - Кушнір Ірина Володимирівна (довіреність від 14.11.2017 № Д-90/06-17)

представник відповідача 4 - Кушнір Ірина Володимирівна (довіреність від 17.11.2017 № Д-91/06-17)

третя особа 1 - не прибув,

третя особа 2 - ОСОБА_5,

третя особа 3 - ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, голови Державної судової адміністрації України Холодюка Зеновія Васильовича, Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дій та бездіяльності Державної судової адміністрації України, Голови Державної судової адміністрації України Холодюк Зеновія Васильовича такими, що неодноразово порушили права позивача, Конституцію України та Закони України; Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини такими, що неодноразово порушили права позивача, Конституцію України та Закони України; Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни такими, що неодноразово порушили права позивача, Конституцію України та Закони України.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2017 та від 06.04.2017 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2017 відкрито провадження у справі, зобов'язано відповідачів надати до 14.11.2017 письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності з приводу яких подано позов.

У судовому засіданні суд відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2018 повторно зобов'язано відповідача 1 надати суду відзив на позов, всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при вчиненні дії, допущенні бездіяльності з приводу яких подано позов, а також докази надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач 1 систематично в порушення вимог чинного законодавства не надаючи позивачу відповіді на його запити на отримання публічної інформації №109 від 11.08.2016 та № 118 від 30.08.2016 не одноразово порушив права позивача, Конституцію України, Закон України «Про інформацію» «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про адміністративні послуги», а відповідач 2 не надавши відповідь на скарги позивача від 19.08.2016 та від 08.09.2016 як керівник розпорядника інформації неодноразово порушив Конституцію України, Закон України «Про звернення громадян» «Про державну службу», закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про адміністративні послуги». Також позивач посилався на те, що відповідач 3 та відповідач 4 невчасного надаючи відповіді на запити та звернення, надаючи недостовірну, не точну, неправдиву, не в повному обсязі інформацію неодноразово своїми діями та бездіяльністю порушили його права, Конституцію України та закони України.

Відповідач 1 та відповідач 2 заперечили проти позовних вимог та надали суду письмовий відзив в якому просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що відповідь на запит позивача від 11.11.2015 була надана листом від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15 на запит від 11.08.2016 - листом від 17.08.2016 № інф/Д574-16-575/16 та на запит від 30.08.2016 - листом від 01.09.2016 № інф/Д616-16-613/16, за результатами розгляду скарг позивача від 19.08.2016 відповідь була надана 31.08.2016 та за результатами розгляду скарги від 08.09.2016 відповідь була надана листом від 26.09.2016 № 10-Д1143-16-1246/16.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач 3 та відповідач 4 заперечили проти позовних вимог та надали суду письмові заперечення в яких просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що факт відкриття провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для вжиття заходів з метою виявлення, усунення та запобігання правопорушенням не може свідчити про неналежний чи несвоєчасний розгляд звернень позивача від 18.10.2016, крім того, оскільки вказане звернення крім повідомлень про порушення законодавства містило також вимоги щодо вжиття заходів для притягнення до відповідальності Голови Державної судової адміністрації України Холодюка З.В., його розгляд не міг бути здійснений в порядку та строки визначені Законом України "Про звернення громадян". Також відповідач 3 та відповідач 4 посилались на те, що оскільки стверджувані позивачем порушення не знайшли свого підтвердження листом від 25.01.2017 №11/16 - 001976.17/ЗІ-173 позивачу було повідомлено про закриття провадження за зверненнями від 18.10.2016, які надійшли до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини безпосередньо та за належністю від Національного агентства з питань запобігання корупції та Київської міської прокуратури № 6. Водночас відповідач 3 та відповідач 4 зазначили про те, що у відповідь на запит позивача від 18.01.2017, який було зареєстровано за вх. № 001976 було належним чином надано відповідь листом № 11/16-001976.17/Зі-173 датованим 25.01.2016, в якому замість 2017 було помилково зазначено 2016 рік.

Третя особа 1 судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні третя особа 2 та третя особа 3 підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

11.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до Голови державної судової Адміністрації України з запитом на отримання публічної інформації, а саме:

"1. Надати інформацію чи відбувався автоматизований розподіл адміністративних справ у Києво-Святошинському районному суді Київської області, де однією із сторін виступає ОСОБА_1, за період:

з 26.07.2011 р. по 10.08.2011 р.

з 25.04.2013 p. по 30. 05..2013 p.,

з 12.08.2014 р. по 30.08.2014р.

з 01.10.2015 р. по 02.11.2015р

2. Якщо такий розподіл відбувався, кого з суддів визначила автоматизована система для розгляду справи та якої справи (справ) ?

3. Якщо автоматизований розподіл відбувався за вище згаданий період прошу надати завірений належним чином документ (довідку, витяг, тощо), якими підтверджується такий розподіл (розподіли)

4. Чи відбувався автоматизований розподіл адміністративних справ у Апеляційному адміністративному суді Київської області за період: з 18.09.2011 р. по 21.10.2012 p., з 10.06.2013 р. по 30.08.2013 р. де однією із сторін виступає ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ?

5. Якщо такий розподіл відбувався, кого з суддів визначила автоматизована система для розгляду справи та якої справи (справ)

6. Якщо автоматизований розподіл відбувався за вище згаданий період прошу надати завірений належним чином документ (довідку, витяг, тощо), якими підтверджується такий розподіл (розподіли).

7. Чи відбувався автоматизований розподіл адміністративних справ у Вищому адміністративному суді України за період за 20.02.2012 р. по 27.04.2012 р. та з 16.09.2013 р. по 20.10.2013 р., де однією із сторін виступає ОСОБА_1 АДРЕСА_1?

8. Якщо такий розподіл відбувався, кого з суддів визначила автоматизована система для розгляду справи та якої справи ( справ )

9 Якщо автоматизований розподіл відбувався за вище згаданий період, прошу надати завірений належним чином документ (довідку, витяг, тощо ), якими підтверджується такий розподіл (розподіли)

10. Чи відбувався автоматизований розподіл адміністративних справ у Вищому адміністративному суді України заяв до Верховного суду України за період з 07.05.2012 р. по 25.05.2012 p., де заявником виступає ОСОБА_1 АДРЕСА_1?

11. Якщо такий розподіл відбувався, кого з суддів визначила автоматизована система для розгляду справи та якої справи ( справ).

12. Якщо автоматизований розподіл відбувався за вище згаданий період прошу надати завірений належним чином документ (довідку, витяг тощо, яким підтверджується розподіл (розподіли).".

Листом від 17.11.2015 № інф/Д 539-15-535/15 Держана судова адміністрація України повідомила ОСОБА_1 про те, що з урахуванням того, що для надання відповіді на його запит потрібно опрацювати великий обсяг інформації, ДСА України відповідно до частини четвертої статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" продовжує строк розгляду запиту до 20 робочих днів, протягом якого буде надана відповідь.

Листом від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15 Держана судова адміністрація України надала відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 про автоматичний розподіл судових справ в автоматизованій системі документообігу Києво-Святошинського районного суду Київської області, Київського апеляційного адміністративного суду та Вищого адміністративного суду України, отриману від адміністратора автоматизованої системи, яким виступає державне підприємство "Інформаційні судові системи" відповідно до поставлених ним питань.

Також в зазначеному листі було вказано про те, що Державна судова адміністрація України не володіє відомостями щодо стану розгляду конкретних справ та не надає копії документів автоматичного розподілу справ, оскільки це не входить до її повноважень та висловлено прохання з метою отримання інформації щодо автоматизованого розподілу судових справ в подальшому звертатись виключно до суду, який здійснював зазначений розподіл.

11.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до Голови державної судової Адміністрації України з запитом на отримання публічної інформації, аналогічним запиту поданого 11.11.2015.

Листом від 17.08.2016 № інф/Д574-16-575/16 Державна судова адміністрація України повідомила ОСОБА_1 наступне: "На Ваш повторний запит щодо автоматичного розподілу адміністративних справ в автоматизованій системі документообігу суду повідомляємо, що відповідь на Ваш аналогічний запит надано листом ДСА України від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15 (копію листа додаємо).".

19.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до Голови Державної судової Адміністрації України зі скаргою в якій зазначив про те, що 11.08.2016 ним за № 109 було подано до Державної судової Адміністрації України запит на отримання публічної інформації відповідь на який отримано не було та виклав прохання: усунути недоліки в роботі Державної судової Адміністрації, та надати йому повну та достовірну відповідь на запит разом з запитуваними копіями, вжити заходів адміністративного впливу до винних осіб, які не надали йому інформації на його запит; про вжиті заходи повідомити його письмово.

Листом від 31.08.2016 № 10-Д1091-16-1151/16 Держана судова адміністрація України повідомила ОСОБА_1 про те, що до Державної судової адміністрації України 11.08.2016 надійшов його запит на публічну інформацію щодо автоматичного розподілу адміністративних справ в автоматизованій системі документообігу суду та листом від 17.08.2016 №інф/Д574-16-575/16 йому було надіслано відповідь на зазначений запит на поштову адресу: вул. Озерна, 6, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська обл., 08131.

30.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до Голови державної судової Адміністрації України з запитом на отримання публічної інформації (потворним), аналогічним запитам, які ним було подано 11.11.2015 та 11.08.2016.

Листом від 01.09.2016 № інф/Д616-16-613/16 Державна судова адміністрація України повідомила ОСОБА_1 наступне: "На Ваш повторний запит щодо автоматичного розподілу адміністративних справ в автоматизованій системі документообігу суду повідомляємо, що відповідь на Ваш аналогічний запит надано листом ДСА України від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15.".

08.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до Голови Державної судової Адміністрації України зі скаргою в якій зазначив про те, що 30.08.2016 ним було подано до Державної судової Адміністрації України запит на отримання публічної інформації відповідь на який отримано не було та виклав прохання: усунути недоліки в роботі Державної судової Адміністрації, та надати йому повну та достовірну відповідь на запит разом з запитуваними копіями, вжити заходів адміністративного впливу до винних осіб, які не надали йому інформації на його запит; повідомити його про день та час розгляду його скарги, оскільки він хоче бути присутнім.

Листом від 26.09.2016 № 10-Д1143-16-1246/16 Державна судова адміністрація України повідомила ОСОБА_1 про те, що до Державної судової адміністрації України 30.08.2016 надійшов його запит на публічну інформацію щодо автоматичного розподілу адміністративних справ в автоматизованій системі документообігу суду та листом від 01.09.2016 №інф/Д616-16-613/16 йому було надіслано відповідь на зазначений запит на поштову адресу: вул. Озерна, 6, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська обл., 08131.

ОСОБА_1 подано до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни, Національного агентства з питань запобігання корупції/голові НАЗК Кочам Наталії Миколаївні, та до прокуратури Печерського району міста Києва аналогічні скарги від 18.10.2016 в яких зазначив про те, що 11.08.2016 та 30.08.2016 ним було подано до Державної судової адміністрації України запити на отримання публічної інформації відповіді на які ним отримано не було, у зв'язку з чим ним було подано голові Державної судової адміністрації України скарги від 19.08.2016 та від 08.09.2016 відповіді на які ним також отримано не було та просив: вжити заходів для притягнення Голови Державної судової адміністрації Холодюка З. В. до відповідальності по кожному з випадків порушення його прав, для складання протоколів про корупційні правопорушення; повідомити його про день та час розгляду його скарги, оскільки він хоче бути присутнім; повідомити про вжиті заходи.

Київською місцевою прокуратурою № 6 супровідним листом від 21.10.2016 № 9288вих-16 (7986вх-16) та Національним агентством з питань запобігання корупції супровідним листом від 31.10.2016 № 30-06/3754 направлено скарги ОСОБА_1 за належністю до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Листом від 11.11.2016 № 11/15-Д276954.16/10-173 Представником Уповноваженого Верховної ради з прав людини повідомлено ОСОБА_1 про те, що за його зверненням від 18.11.2016 стосовно порушення Державною судовою адміністрацією України його права на інформацію відкрито провадження та про результати провадження його буде повідомлено додатково.

Представником Уповноваженого Верховної ради з прав людини направлено до Державної судової адміністрації лист від 21.012.2016 № 11/15-Д276954.16/10-173 щодо надання пояснень та документів у зв'язку з находженням звернення ОСОБА_1 від 18.10.2016.

За результатами розгляду вказаного листа Державна судова адміністрація України листом від 11.01.2017 № 10-210/17 "Про падання копій підтверджуючих документів стосовно розгляду запитів та скарг ОСОБА_1" надала документи та зазначила наступне: "У зв'язку з Вашим листом від 21.12.2016 № 11/15-Д276954.16-1/10-173 надаємо копії підтверджуючих документів, зокрема копії запитів на отримання інформації ОСОБА_1 від 11.08.2016 та 30.08.2016, відповіді до них від 17.08.2016 та 01.09.2016, реєстри про відправлення, скриншоти реєстраційних карток з комп'ютерної програми "Д-З".

Також надаємо копії скарг ОСОБА_1 від 19.08.2016 та 08.09.2016, відповіді на них від 31.08.2016 та 26.09.2016, реєстри про відправлення, скриншоти реєстраційних карток з комп'ютерної програми "Д-З".".

У відповідь на скаргу ОСОБА_1 від 01.12.2016 Уповноважений Верховної ради з прав людини повідомив листом від 28.12.2016 № 1/15-Д279943.16/10-173 про те, що Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Кушнір І.В. діяла в рамках, передбачених Законами України «Про звернення громадян», «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» та Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав мини від 12.08.2013 № 18/02-13, з огляду на що підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності відсутні. Також в зазначеному листі було вказано про те, що притягнення до відповідальності за корупційні правопорушення не належить до повноважень Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

ОСОБА_1 направлено Уповноваженому Верховної ради України з прав людини запит на отримання публічної інформації від 18.01.2017 в якому викладено прохання надати завірену належним чином копію документу, яким підтверджується відкриття провадження за його зверненням та надати завірену належним чином копію документів, які створені в межах відкрито провадження за його заявою.

Представником Уповноваженого Верховної ради з прав людини додатково до листа від 11.11.2016 № 11/15-Д276954.16/10-173 та у відповідь на інформаційний запит від 18.01.2017 повідомлено ОСОБА_1 листом № 11/16-001976.17/ЗІ-173 датованим від 25.01.2016 наступне: "З метою повного та всебічного з'ясування викладених Вами обставин до ДСА було направлено відповідний запит (копія додається). За наданою ДСА інформацією відповіді на вказані запити та звернення Вам були надані листами від 17.08.2016р. № інф/Д574-16- 575/16. від 26.09.2016р. № 10-Д1143-16-1246/16, від 31.08.2016р. № 10-Д1091-16-1151/16 та від 01.09.2016р. №інф/Дб 16-16-613/16, що підтверджується відповідними реєстрами (копії листів додаються).

З огляду на те, що стверджуване порушення Вашого права на інформацію та права на звернення не знайшло свого підтвердження повідомляємо про закриття провадження за Вашими зверненнями від 18.10.2016р.

Щодо надання копії документу, підтверджуючого відкриття провадження за Вашими зверненнями, повідомляємо, що створення окремого документу про відкриття провадження в Секретаріаті Уповноваженого з прав людини не передбачено. Відтак, надати запитувану копію документу неможливо, оскільки Секретаріат Уповноваженого з прав людини не володіє таким документом і не зобов'язаний ним володіти.

При цьому, про відкриття провадження Вам було повідомлено листом від 11.11.2016р. №11/15-Д276954.16/10-173.".

ОСОБА_1 вважаючи, що Державною судовою адміністрацією України, головою Державної судової адміністрації України Холодюком Зеновієм Васильовичем, Секретаріатом уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини Лутковською Валерією Володимирівною було порушено його права звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини виникли в період з 11.08.2016 по 18.01.2017, а отже до них мають застосовуватись норми права чинній на момент їх існування.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про інформацію" основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону основними напрямами державної інформаційної політики є: забезпечення доступу кожного до інформації; забезпечення рівних можливостей щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації; створення умов для формування в Україні інформаційного суспільства; забезпечення відкритості та прозорості діяльності суб'єктів владних повноважень; створення інформаційних систем і мереж інформації, розвиток електронного урядування; постійне оновлення, збагачення та зберігання національних інформаційних ресурсів; забезпечення інформаційної безпеки України; сприяння міжнародній співпраці в інформаційній сфері та входженню України до світового інформаційного простору.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 6 зазначеного Закону право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов'язком суб'єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов'язком суб'єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію.

Згідно з частинами першою та другою статті 7 Закону України "Про інформацію" право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 3 зазначеного Закону право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 зазначеного Закону визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Пунктом 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 зазначеного Закону розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою та п'ятою статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Частинами першою та четвертою статті 20 зазначеного Закону встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що парламентський контроль за дотриманням права людини на доступ до інформації здійснюється Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, тимчасовими слідчими комісіями Верховної Ради України, народними депутатами України.

Отже, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів та на розпорядника інформації покладено обов'язок надати достовірну, точну та повну інформацію на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту та у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних у строк до 20 робочих днів з обґрунтуванням продовження строку на надання інформації про що повідомити заявника. Здійснення парламентського контролю за дотриманням права людини на доступ до інформації покладено, зокрема, на Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини

Позивачем було подано відповідачу 2 запит на отримання публічної інформації зареєстрований 11.08.2016 за № 109 та аналогічний запит від 30.08.2016 з позначкою (повторний) в яких викладено прохання надати відповідно до Закону України "Про публічну інформацію" інформацію відповідно до наведених 12 питань.

За результатами розгляду запиту від 11.08.2016 відповідачем 1 листом від 17.08.2016 № інф/Д574-16-575/16 повідомлено позивача про те, що відповідь на його аналогічний запит надано листом Державної судової адміністрації України від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15. До зазначено листа надано копію листа від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15 з додатками. Факт направлення зазначеного листа позивачу підтверджується реєстром від 17.08.2016.

За результатами розгляду запиту позивача від 30.08.2016 відповідачем 1 листом від 01.09.2016 №інф/Д616-16-613/16 повідомлено про те, що відповідь на його аналогічний запит надано листом Державної судової адміністрації України від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15. Факт направлення зазначеного листа позивачу підтверджується реєстром від 01.09.2016.

Відповідачем 1 та відповідачем 2 надано суду копію листа від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15 з додатками та запиту на отримання публічної інформації (повторно) позивача від 11.11.2015 на який було надано відповідь вказаним листом.

З аналізу запитів на отримання публічної інформації від 11.11.2015 та від 11.08.2016 вбачається, що вони є ідентичними та з аналізу листа від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15 встановлено, що ним надано відповідь на всі 12 питань, які було поставлено в зазначених запитах на інформацію та до нього додано відповідні документи.

Позивачем про факт того, що в листі від 01.12.2015 № інф/Д539-15-554/15 не було зазначено інформації, яку він просив надати в запитах від 11.11.2015 та від 11.08.2016 вказано не було, як і не було вказано про те, що інформація яка містить в зазначеному листі є недостовірною, неточною чи не повною, як і не надано доказів на обґрунтувань на підтвердження відповідних фактів.

Посилання позивача на те, що факт направлення йому листів відповідачем 1 та відповідачем 2 має бути підтверджено фіскальним чеком та повідомленням про вручення, оскільки відповідні листи мали бути направлені йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення, не приймаються судом до уваги оскільки положеннями Закону України "Про доступ до публічної інформації" не передбачено обов'язку розпорядника інформації щодо направлення відповіді на інформаційний запит, рекомендованим листом чи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та взагалі не встановлено вимог щодо порядку направлення відповіді, з огляду на що відповідна відповідь може бути направлена і простою поштовою кореспонденцією, факт відправки якої поштовим відділенням окремо не фіксується.

Таким чином відповідачем 1 та відповідачем 2 надано позивачу у встановлений законом строк відповідь на запит на отримання публічної інформації зареєстрований 11.08.2016 за № 109 та аналогічний запит від 30.08.2016 з позначкою (повторний)

Частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 зазначеного Закону скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Частиною першою статті 5 зазначеного Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до частини сьомої статті 5 Закону України "Про звернення громадян" у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно з частинами першою та третьою статті 7 зазначеного Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 вказаного Закону встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно з частиною першою статті 20 вказаного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про звернення громадян" контроль за дотриманням законодавства про звернення громадян відповідно до своїх повноважень здійснюють Верховна Рада України, народні депутати України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Уповноважений з прав людини Верховної Ради України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі комітети, депутати місцевих рад, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади щодо підпорядкованих їм підприємств, установ та організацій.

Таким чином, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків, зокрема, зі скаргами, які мають бути об'єктивно, всебічно і вчасно перевірені та відповідь на які має бути надана у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

За результатами розгляду скарги позивача від 19.08.2016 щодо ненадання йому відповіді на запит на отримання публічної інформації від 11.08.2016 відповідачем 2 йому було надано відповідь листом від 31.08.2016 № 10-Д1091-16-1151/16_ в якому зазначено про те, що до Державної судової адміністрації України 11.08.2016 надійшов його запит на публічну інформацію щодо автоматичного розподілу адміністративних справ в автоматизованій системі документообігу суду та листом від 17.08.2016 № інф/Д574-16-575/16 йому було надіслано відповідь на зазначений запит на поштову адресу: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду скарги позивача від 08.09.2016 щодо ненадання йому відповіді на запит на отримання публічної інформації (повторний) від 30.08.2016 відповідачем 2 йому було надано відповідь листом від 26.09.2016 № 10-Д1143-16-1246/16_ в якому зазначено про те, що до Державної судової адміністрації України 30.08.2016 надійшов його запит на публічну інформацію щодо автоматичного розподілу адміністративних справ в автоматизованій системі документообігу суду та листом від 01.09.2016 №інф/Д616-16-613/16 йому було надіслано відповідь на зазначений запит на поштову адресу: АДРЕСА_1.

Факт направлення позивачу відповідних листі підтверджується наявними в матеріалах справи копіями реєстрів від 21.08.2016 та від 26.09.2016.

Позивачем про факт надання листами від 31.08.2016 № 10-Д1091-16-1151/16_ та від 26.09.2016 № 10-Д1143-16-1246/16_ об'єктивної чи не всебічної інформації за результатами розгляду його скарг вказано не було, як і не було надано суду відповідних доказів та обґрунтування. Крім того, факт зазначення у вказаних листах достовірної інформації підтверджується наявними в матеріалах справи документами та було встановлено судом.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що за результатами поданих позивачем відповідачу 2 скарг від 19.08.2016 та 08.09.2016 позивачу було надано відповіді листами від 31.08.2016 № 10-Д1091-16-1151/16 та від 26.09.2016 № 10-Д1143-16-1246/16 у встановлені чинним законодавством строки.

Відповідно до частини першої та другої статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Звернення подаються Уповноваженому в письмовій формі протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини і громадянина. За наявності виняткових обставин цей строк може бути подовжений Уповноваженим, але не більше ніж до двох років.

Частиною третьою статті 17 зазначеного Закону встановлено, що при розгляді звернення Уповноважений: відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; відмовляє в розгляді звернення.

Згідно з частиною п'ятою статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" повідомлення про прийняття звернення до розгляду або відмову у прийнятті звернення до розгляду надсилається в письмовій формі особі, яка його подала. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою.

Пунктом 1.1 Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 № 18/02-13 встановлено, що провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини - це комплекс заходів, які здійснюються з метою парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини, сприяння їх поновленню, запобігання виникненню умов, що створюють можливості порушення прав та свобод людини.

Відповідно до пункту 1.4 вказаного Порядку під час провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання таких дій та прийняття рішень. Критерієм для визначення розумності строків провадження є складність провадження, яка визначається з урахуванням кількості порушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки дій, необхідних для здійснення провадження, тощо.

Згідно з пунктом 1.6 Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 № 18/02-13 зацікавлені сторони повідомляються про відкриття провадження в строки, визначені Законом України "Про звернення громадян".

Підпунктом "а" пункту 2.1 вказаного порядку визначено, що підставами відкриття провадження можуть бути відомості про порушення прав і свобод людини і громадянина, які містяться у зверненнях громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників (повноваження яких оформлені у встановленому законодавством порядку)

Відповідно до пункту 3.1 Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 № 18/02-13 за наявності підстав, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 2.1 цього Порядку, Уповноважений або керівник Секретаріату приймають рішення про відкриття провадження шляхом визначення в реєстраційно-контрольній картці керівника структурного підрозділу (у разі необхідності декількох підрозділів), до компетенції якого належить здійснення провадження.

Згідно з підпунктом 3.6.1, підпунктами 3.6.2.1, 3.6.2.4 підпункту 3.6.2 пункту 3.6 вказаного Порядку в ході провадження можуть вживатись такі заходи: надання роз'яснень з питань, наведених у зверненні; здійснення перевірки відомостей, викладених у зверненнях або повідомленнях, шляхом: надсилання запитів до відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності; ознайомлення з документами, у тому числі тими, що містять інформацію з обмеженим доступом, та отримання їх копій в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, органах прокуратури, включаючи справи, які знаходяться в судах.

Пунктом 6.1 Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 № 18/02-13 визначено, що провадження завершується шляхом надання остаточної відповіді авторові звернення за результатами з'ясування обставин справи після вжиття передбачених Законом України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" заходів, спрямованих на запобігання порушенням прав і свобод людини або сприяння їх поновленню.

Отже, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини приймає та розглядає звернення громадян України відповідно до Закону України "Про звернення громадян", при цьому в строки, визначені Законом України "Про звернення громадян" зацікавлені сторони мають бути повідомлені про відкриття провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у той час, як саме провадження здійснюється в розумні строки, якими визначено строки, що є об'єктивно необхідними для виконання таких дій та прийняття рішень. Рішення про відкриття провадження Уповноважений Верховної Ради України з прав людини або керівник його Секретаріату приймають шляхом визначення в реєстраційно-контрольній картці керівника структурного підрозділу (у разі необхідності декількох підрозділів), до компетенції якого належить здійснення провадження. Провадження завершується шляхом надання остаточної відповіді авторові звернення за результатами з'ясування обставин справи після вжиття передбачених Законом України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" заходів, спрямованих на запобігання порушенням прав і свобод людини або сприяння їх поновленню.

Позивачем подано відповідачу 4, до Національного агентства з питань запобігання корупції/голові НАЗК Кочак Наталії Миколаївні та до прокуратури Печерського району міста Києва аналогічні скарги від 18.10.2016 в яких зазначив про те, що 11.08.2016 та 30.08.2016 ним було подано до Державної судової адміністрації України запити на отримання публічної інформації відповіді на які ним отримано не було, у зв'язку з чим ним було подано голові Державної судової адміністрації України скарги від 19.08.2016 та від 08.09.2016 відповіді на які ним також отримано не було та просив: вжити заходів для притягнення Голови Державної судової адміністрації Холодюка З. В. до відповідальності по кожному з випадків порушення його прав, для складання протоколів про корупційні правопорушення; повідомити його про день та час розгляду його скарги, оскільки він хоче бути присутнім; повідомити про вжиті заходи.

Листом від 11.11.2016 № 11/15-Д276954.16/10-173 позивача повідомлено про те, що за його зверненням від 18.10.2016 стосовно порушення Державною судовою адміністрацією України його права на інформацію відкрито провадження та про результати провадження його буде повідомлено додатково.

Таким чином відповідь за результатами розгляду скарги позивача від 18.10.2016 була надана позивачем у межах строків визначених Законом України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини".

Оскільки направлені відповідачу 4 за належністю скарги від 18.10.2016 подані позивачем до Національного агентства з питань запобігання корупції/голові НАЗК Кочак Наталії Миколаївні та прокуратури Печерського району міста Києва були ідентичними поданій позивачем скарзі відповідачу 4 суд вважає обґрунтованим відкриття за ними одного провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

За результатами проведеного провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини позивача листом № 11/16-001976.17/ЗІ-173 датованим 25.01.2016 повідомлено про закриття провадження з огляду на те, що стверджуване порушення права на інформацію та права на звернення не знайшло свого підтвердження, оскільки за наданою Державною судовою адміністрацією України інформацією відповіді на вказані у скарзі від 18.10.2016 запити та звернення йому були надані листами від 17.08.2016 № інф/Д574-16- 575/16. від 26.09.2016 № 10-Д1143-16-1246/16, від 31.08.2016 № 10-Д1091-16-1151/16 та від 01.09.2016 № інф/Дб 16-16-613/16, що підтверджується відповідними реєстрами (копії листів додаються), з огляду на що стверджуване порушення права на інформацію та права на звернення не знайшло свого підтвердження.

Факт того, що за результатами поданих позивачем до Державної судової адміністрації України запитів на отримання публічної інформації від 11.08.2016 та від 30.08.2016 та скарг від 19.08.2016 та від 30.08.2016 було надано відповідні відповіді було встановлено судом.

Також листом № 11/16-001976.17/ЗІ-173 датованим 25.01.2016 позивачу було надано відповідь на його інформаційний запит від 18.01.2017 щодо надання завіреним належним чином копії документу, яким підтверджується відкриття провадження за його зверненням та завірених належним чином копій документів, які створені в межах відкрито провадження за його заявою.

До вказаного листа додано направлений до Державної судової адміністрації України запит та копії листів від 17.08.2016 № інф/Д574-16- 575/16. від 26.09.2016 № 10-Д1143-16-1246/16, від 31.08.2016 № 10-Д1091-16-1151/16 та від 01.09.2016 № інф/Дб 16-16-613/16 та повідомлено про те, що створення окремого документу про відкриття провадження в Секретаріаті Уповноваженого з прав людини не передбачено, з огляду на що надати запитувану копію документу неможливо, оскільки Секретаріат Уповноваженого з прав людини не володіє таким документом і не зобов'язаний ним володіти.

Враховуючи те, що відповідно до положень пункту 3.1 Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у справах затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 № 18/02-13 рішення про відкриття провадження Уповноважений Верховної Ради України з прав людини або керівник його Секретаріату приймають шляхом визначення в реєстраційно-контрольній картці керівника структурного підрозділу (у разі необхідності декількох підрозділів), до компетенції якого належить здійснення провадження суд вважає відповідь надану на інформаційний запит позивача від 18.01.2017 листом № 11/16-001976.17/ЗІ-173 датованим 25.01.2016 достатньою.

У відповідь на скаргу позивача від 01.12.2016 відповідач 4 повідомив листом від 28.12.2016 № 1/15-Д279943.16/10-173 про те, що Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Кушнір І.В. при відкриття провадження за його скаргою від 18.10.2016 та повідомлення про відповідне відкриття листом від 11.11.2016 № 11/15-Д276954.1610-173 діяла в рамках, передбачених Законами України «Про звернення громадян», «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» та Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 № 18/02-13, з огляду на що підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності відсутні. Також в зазначеному листі було вказано про те, що притягнення до відповідальності за корупційні правопорушення не належить до повноважень Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Враховуючи те, що судом встановлено належний розгляд відповідачем 3 та відповідачем 4 скарг позивача від 18.10.2016 та те, що відповідь на за результатами розгляду скарги позивача від 01.12.2016 відповідачем 4 була надано у законодавчо встановлені строки, суд дійшов висновку про те, що відповідачем зазначену скаргу позивача було розглянуто відповідно до вимог законодавства та надано належну відповідь.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 262, 263, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державної судової адміністрації України (010601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ), голови Державної судової адміністрації України Холодюка Зеновія Васильовича (010601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ), Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8, ), Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8, ), треті особи: ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2), ОСОБА_5 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_3), ОСОБА_6 (АДРЕСА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_4) про визнання дій та бездіяльності Державної судової адміністрації України, Голови Державної судової адміністрації України Холодюк Зеновія Васильовича такими, що неодноразово порушили права позивача, Конституцію України та Закони України; Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини такими, що неодноразово порушили права позивача, Конституцію України та Закони України; Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Лутковської Валерії Володимирівни такими, що неодноразово порушили права позивача, Конституцію України та Закони України - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов