Справа № 623/436/19
Суддя: Бєссонова Т. Д.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/436/19
Номер провадження 2-а/623/13/2019
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2019 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ноль С.В.

судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/436/19 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора відділу БДР УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

В січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 393890 від 16.01.2019 року та закрити провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 січня 2019 року отримав вказану вище постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_2 15.01.2019 року о 12:00 год. в м. Ізюм по пр.-т. Незалежності, буд. 67 керуючи автобусом УАЗ АО74, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював пасажирські перевезення за встановленим маршрутом руху № 5 « Міський ПК Хлібозавод», транспортним засобом загального користування, без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив вимоги ст.. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», а також вимоги п. п. 1.5 ПДР України, проте з даною постановою категорично не згоден, оскільки він не здійснював проведення будь яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, із розташуванням будь яких споруд або об'єктів у межах смуги відчуження автомобільних ( позаміських) доріг і червоних ліній міських вулиць і доріг без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, а також позивач посилається на те, що обов'язкове погодження паспортів маршрутів на регулярні перевезення з органами ДАІ скасовано. Тільки паспорти регулярних спеціальних перевезень погоджуються з органами ДАІ й надалі.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач. інспектором відділу БДР УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з»явивився, повідомлений своєчасно та належним чином, відзив на позовну заяву до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно постанови серії НК № 393890 від 15.01.2019 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_2 складена постанова за ч.2, ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, розмір якого складає 340 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_2 15.01.2019 року о 12:00 год. в м. Ізюм по пр.-т. Незалежності, буд. 67 керуючи автобусом УАЗ АО74, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював пасажирські перевезення за встановленим маршрутом руху № 5 « Міський ПК Хлібозавод», транспортним засобом загального користування, без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив вимоги ст.. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», а також вимоги п. п. 1.5 ПДР України.

Згідно ст.140ч.2КУпАП відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції (серед іншого) здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування та накладення штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних доходів громадян (510 грн.) на посадових осіб.

Проте, як видно з оскаржуваної постанови на позивача ОСОБА_2 інспектором відділу БДР УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 20 неоподатковуваних доходів громадян (340 грн.) як на фізичну особу, а не як на посадову особу, що не відповідає вимогам ч.2 ст.140 КУпАП.

Приписами частини другої статті 19Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77ч.2КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам Національної поліції визначена ст.222 КУпАП. До підвідомчості вказаного субєкта віднесено і розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в т.ч. і передбачених ст.140 ч.2 КУпАП.

Однак, згідно ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється розділом 4 КУпАП.

Відповідно до ст.251КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень ( ч. 1,2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень необхідним вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги, оскільки відповідачем не представлено доказів того, що позивач є суб'єктом правопорушення, передбаченого ст.140 ч.2 КУпАП, тобто особою, яка має погоджувати з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування , тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора відділу БДР УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 393890 від 15 січня 2019 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектором відділу БДР УПП в Харківській області винесену старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 140 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова