Справа № 520/9090/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 р.Справа № 520/9090/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Бегунц А.О., Лях О.П.

при секретарі судового засідання: Жданюк Г.О.

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року по справі № 520/9090/18 (головуючий 1 інстанції: Бідонько А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області у виплаті ОСОБА_1 пенсійного забезпечення без обмеження максимального розміру в період з 1 червня 2017 року по 31 грудня 2017 року (включно);

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України у в Харківській області виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1, різницю між нарахованою пенсією без обмеження її максимального розміру та отриманою пенсією з 01 червня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Апелянт доводить своє право на отримання пенсійних виплат без обмежень вимогами п.2

Враховуючи обраний спосіб судового захисту в межах спірних правовідносин, характер спору, положення п.20 ч.1 ст.4, ч.6 ст.12, 263 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про незначну складність цієї справи.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечував проти скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 01 червня 2017 року по 31 грудня 2017 року розмір пенсії позивача обмежено сумою в 10740 гривень відповідно до положень закону, тому посилання позивача щодо протиправності дій відповідача в частині обмеження граничного розміру пенсії позивача є помилковими.

Колегія судді з рішенням суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Як встановлено судами, що на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року по справі № 638/92/17 відповідач здійснив розрахунок різниці між нарахованою пенсією без обмеження максимальним розміром та виплатив пенсією з 01.01.2016 року.

У період з 01 червня 2017 року по 31 грудня 2017 року розмір пенсії позивача було обмежено відповідачем сумою в 10740 гривень.

Тобто до позивача фактично встановлено обмеження розміру пенсії граничним розміром, який не повинен перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, проти якого він заперечує.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, в редакції внесеними згідно із Законом, № 1774-VIII від 06.12.2016, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до …. Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» …. не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії …. , не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016р. №1774, який набрав чинності з 01.01.2017р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

В той же час, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено також за матеріалами справи, що не є спірним, позивач є отримувачем пенсії по Закону №2262-ХІІ з 2002 року та починаючи з 2007 року перебуває на обліку у відповідача.

Передбачені статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обмеження пенсій максимальним розміром вперше введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VIII, а згодом зміни у періоді здійснені Законом №1774.

В той же час, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону№911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016р., при цьому судом встановлено, що пенсія позивачу призначена значно раніше, ніж був прийнятий відповідний Закон та зміни щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 р. у справі № 127/4267/17.

З урахуванням часу призначення пенсії позивачу і пункту 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII обмеження пенсії максимальним розміром, до позивача не застосовується.

Наведене спростовує висновки суду першої інстанції, оскільки на момент звернення до суду першої інстанції, зазначені обмеження були застосовані до пенсії позивача.

На момент здійснення цього перерахунку, у відповідача не було жодних підстав застосовувати до розміру пенсії позивача обмеження граничним розміром, який не повинен перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Надання неналежної правової оцінки встановленим фактичним обставинам справи, привело суд першої інстанції до неправильного вирішення справи та помилкового висновку про відмову у задоволені позовних вимог. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів, з урахуванням приписів ст.317 КАС України дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. ч.6 ст.12, 23, 31, 33, 90, 257, 263, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року по справі № 520/9090/18 скасувати.

Прийняти прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області у виплаті ОСОБА_1 пенсійного забезпечення без обмеження максимального розміру в період з 1 червня 2017 року по 31 грудня 2017 року (включно);

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у в Харківській області виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1, різницю між нарахованою пенсією без обмеження її максимального розміру та отриманою пенсією з 01 червня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню, а у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі складена 15 лютого 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5