Справа № 569/20266/18
Суддя: Бердій М. А.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Ковальчука Миколи Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом в якому зазначив, що 28 жовтня 2018 року постановою, серії ВР №182194, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає постанову незаконною та такою, яка підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував. Зазначає, що постанова винесена всупереч нормам чинного законодавства, без з'ясування обставин справи, які мають значення для справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в адміністративному позові, просив позов задоволити. Додатково суду пояснив, що здійснив вимушену зупинку в межах дії знаку «Зупинка заборонена», якого не помітив через погані погодні умови, з метою виявлення та усунення несправності його автомобіля, а саме заміни лампи габаритних ліхтарів. Крім того, зазначив, що діяв в межах крайньої необхідності виконуючи вимоги п.31.6 ПДР «Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів».

Представник відповідача повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відзив на позов не подав.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2018 року відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №182194, в якій зазначено, що 28 жовтня 2018 року о 10 год. 15 хв. в м. Рівне, по вул.Млинівська, 34, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Renault megane scenic» н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожніх знаків, а саме здійснив зупинку-стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.3.34 р.33 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення, серії ВР №182194 від 28 жовтня 2018 року за порушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУпАП, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до п.1.10 ПДР України вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до пунктів 9.9 і 9.10 ПДР України в разі вимушеної зупинки автомобіля необхідно включити аварійну світлову сигналізацію, а в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м і встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар (не ближче 20 м в населених пунктах, і 40 м за їх межами), що в свою чергу позивачем зроблено не було, доказів на спростування даних фактів суду не надано.

В даному випадку порушення позивачем ПДР України, а саме: порушення вимог п.3.34 ПДР України було зафіксовано постановою про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували, що останній діяв в межах крайньої необхідності.

Суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, оскільки позивач мав можливість зупинити автомобіль для заміни ламп габаритних ліхтарів не в зоні дії знаку «Зупинка заборонена», що в свою чергу не розцінюється судом як крайня необхідність, тому позовні вимоги в частині скасування постанови є необґрунтованими та недоведеними. Таким чином інспектором правомірно було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно п.1 ч.3 ст. 286 КАС Україниза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 241-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Ковальчука Миколи Миколайовича (м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 14) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.