Справа № 815/1777/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1777/18

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.,

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року по справі № 815/1777/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІКОН" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІКОН" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДФС України подано апеляційну скаргу, в якій було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у задоволенні вказаного клопотання - відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю доводів, наведених апелянтом на підтвердження поважності пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга - залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з обґрунтованою заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Крім того, апелянту було роз'яснено, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, відповідно до ст.299 КАС України.

На виконання зазначеної ухвали суду, апелянтом 15 лютого 2019 року подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає про те, що ДФС України було позбавлено можливості вчасно сплатити судовий збір через відсутність коштів для сплати судового збору.

Крім того, апелянт наводить доводи із посиланням на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини щодо неприпустимості обмеження доступу до правосуддя.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заявленого клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 ст. 298 КАС України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Відповідно до вимог ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Отже, законодавець визначив, що процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

При цьому, державні органи, які є рівними перед законом і судом поряд з іншими учасниками справи, зобов'язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, у зв'язку з чим, будь-які зволікання останніх зі сплатою судового збору у строк, встановлений процесуальним законом для оскарження судового рішення або судом для усунення недоліків апеляційної скарги, як і звернення з клопотаннями про поновлення і продовження через це вказаних строків, відстрочення або звільнення від сплати судового збору, не свідчать про неухильне виконання покладених на нього обов'язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на апеляційний перегляд справи, який, при цьому, мав можливість планування і здійснення видатків бюджету, а в разі потреби їх перерозподілу протягом усього бюджетного року таким чином, щоб забезпечити своєчасне і у повному обсязі проведення необхідних платежів.

Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може випливати на дотримання строку апеляційного оскарження, і як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Апелянт також зазначив, що не позбавлений права на повторне подання апеляційної скарги з метою забезпечення доступу до правосуддя.

Так, згідно матеріалів справи, під час повторного звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції апелянтом було надано до апеляційної скарги платіжне доручення № 2242 про сплату судового збору у розмірі 2643,00 грн., яке датовано 18 жовтня 2018 року.

Проте, апелянтом не наведено суду поважних підстав, що перешкоджали йому звернутися з апеляційною скаргою одразу ж після повернення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції ухвалою від 24 жовтня 2018 року, надавши вказане платіжне доручення, адже повторно апеляційну скаргу ДФС України подано 11 січня 2019 року, тобто майже через три місяці.

Отже, зазначені доводи пропуску строку суд не вважає поважними, оскільки пропуск строку є досить значним, а поновлення строку на апеляційне оскарження буде мати наслідком порушення принципу юридичної визначеності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року вказував на те, що одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Крім того, посилання апелянта - суб'єкта владних повноважень - урядової організації, на практику Європейського суду з прав людини є безпідставними, оскільки, відповідно до Регламенту Суду від 01.11.2003 року, та приписів ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенція та рішення Європейського суду з прав людини спрямовані на захист прав осіб, неурядових організацій, групи осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, вказані у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження. Доказів наявності непереборних обставин, які б перешкоджали апеляційному оскарженню судового рішення матеріали справи не містять.

Відповідно п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Згідно матеріалів справи, розмір сплаченого ДФС України судового збору за подання апеляційної скарги - 2643,00 грн. підтверджується платіжним дорученням від 18.10.2018 № 2242, а тому він підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 169, 298, 299 КАС України, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року по справі № 815/1777/18.

Повернути Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ЄДРПОУ - 39292197) з Державного бюджету України сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 2643,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні, 00 коп.) згідно платіжного доручення № 2242 від 18.10.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.