Справа № 718/3650/18
Суддя: Мізюк В. М.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №718/3650/18
Провадження №2-а/718/46/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого-судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 4 БУПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції Кіореско Максима Миколайовича, третя особа: управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора патрульної поліції роти № 4 БУПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції Кіореско Максима Миколайовича, третя особа: управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення НК № 370830 від 20.12.2018 року лейтенантом поліції Кіореско М.М. його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Відповідно до змісту постанови, 20.12.2018 року о 12 год. 00 хвилин на АД Н-03 304 км в с. Атаки Хотинського району водій т. з. VolkswagenGolf д. н. з. НОМЕР_1 виїжджаючи з перехрестя з круговим рухом не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку чим порушив п. п. 9.2 Б ПДР і при перевірці документів водій не пред'явив посвідчення водія категорії «В» та реєстраційні документи на ТЗ, чим порушив п. п.2. 4 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП на позивача було накладено стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважає постанову незаконною, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Окрім цього, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, йому не було надано доказів вчинення правопорушення та не надано можливості письмово пояснити, що у його діях не було правопорушення. Просить суд визнати дії інспектора поліції протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії № 370830 від 20.12.2018 року за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_1в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Відповідач поліцейський роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області Кіореско М.М. в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у м.Чернівці в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Його представник за довіреністю 24.01.2019 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, оскільки постанову винесено з дотриманням вимог чинного законодавства. Зазначив, що працівники поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення правопорушення, шляхом винесення постанови. Додав до відзиву диск із відеозаписом з нагрудної камери, з якого видно, що під час розгляду справи позивач не пред'являв документи, що посвідчують право водіння механічним транспортним засобом.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши докази долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції Україникожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 9, 77 КАС Україниадміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачаєтьсяз положеньч.2ст.77КАС України,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 370830 від 20.12.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.00коп.

Диспозицією ст. 122 ч. 2 КУпАП встановлено порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

З зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 20.12.2018 року о 12:00 год., керуючи транспортним засобом VolkswagenGolf д. н. з. НОМЕР_1 виїжджаючи з перехрестя з круговим рухом не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку чим порушив п. п. 9.2 Б ПДР і при перевірці документів водій не пред'явив посвідчення водія категорії «В» та реєстраційні документи на ТЗ, чим порушив п. п.2. 4 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП на позивача було накладено стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до вимогст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, належним чином з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Пунктом 1.1 ПДРУкраїни визначено, що ці Правила відповідно доЗакону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 9.2. «б» ПДРУкраїни передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п. 2.4 (а) Правил дорожнього рухуна вимогу поліцейського, водій повинен пред'явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Так як вбачається, зпереглянутого відеозапису в судовому засіданні обставин подій, які мали місце 20.12.2018 року та відображені в оскаржуваній постанові вбачається, що працівник поліції неодноразово висував вимогу позивачу пред'явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України, в тому числі посвідчення водія. На численні вимоги працівника поліції позивач належним чином не реагував.

У відповідності до вимог п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ)поліс (сертифікат)обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавствазвільняються відобов'язковогострахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно з п.2 ч.1ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію»поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Оскільки, позивач порушив ПДР України, зокрема не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, поліцейський відповідно до п.2 ч.1ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію", п.2.4ПДРУкраїни мав підставу вимагати у водія пред'явити документи передбачені п. 2.1.ПДРУкраїни, однак позивач на неодноразово вимогу посвідчення водія не пред'явив.

Отже, відповідач, вбачаючи у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, керуючись ст.ст. 278, 279, 283, 284 та застосувавши вимоги ст. 36 КУпАП наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази засвоїмвнутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Устатті 222 КУпАП зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 рокута зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті123, статтею124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті140 КУпАП.

Також відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено, де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З системного аналізу вище вказаних норм законодавства вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

За наслідками судового розгляду даного спору судом не встановлено будь-яких процесуальних порушень з боку відповідача при розгляді ним справи про адміністративне правопорушення та винесені оскаржуваної постанови. Крім того, відповідач правомірно виніс постанову на місці вчинення правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 36, 122, 126, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 4 БУПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції Кіореско Максима Миколайовича, третя особа: управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду (адреса: 21001, м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14) через Кіцманський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18.02.2019 року.

Суддя: В.М.Мізюк