Справа № 473/381/19
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/381/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" лютого 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Яремчука Антона Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Яремчука А.В.про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 вказував, що 08 січня 2019 року відповідач відносно нього виніс постанову серії НК №381832 якою встановлено, що 08 січня 2019 року о 12 год. 30 хв. на 394 км. автодороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка позивач, керуючи транспортним засобом «МАЗ 5440А9» реєстр. номер НОМЕР_1, на законну вимогу працівника поліції не пред'явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

В постанові ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Проте ОСОБА_2 зазначав, що оскаржувана постанова винесена відповідачем без належного з'ясування всіх обставин справи, за відсутності необхідних доказів наявності факту правопорушення та його вини, а провадження в адміністративній справі відбувалося з грубими процесуальними порушеннями (на місці зупинки, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого на розгляд справи; з порушенням встановленого законом порядку розгляду справи (без підготовки справи до розгляду, представлення особи, яка розглядає справу, встановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та заслуховування її пояснень, вирішення клопотань, дослідження доказів).

Виходячи з цих обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивача ОСОБА_2, його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач - інспектор роти №4 УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Яремчук А.В.в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов станом на час розгляду справи від нього не надходило.

Суд, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України, вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для вирішення спору.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії НК № 381832, винесеної інспектором роти №4 УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Яремчуком А.В., 08 січня 2019 року о 12 год. 30 хв. на 394 км. автодороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам'янка позивач, керуючи транспортним засобом «МАЗ 5440А9» реєстр. номер НОМЕР_1, на законну вимогу працівника поліції не пред'явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

В постанові ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення представник поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, п. 4 розділу І наказу МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Аналізуючи вимоги позивача, суд виходить з наступного.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 обвинувачувався в порушенні вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте відповідачем не надано, а в матеріалах справи відсутні жодні докази згідно переліку ст. 251 КУпАП, що б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваній постанові порушення або що інспектором здійснено під час розгляду адміністративної справи заходи щодо збирання та оцінки цих доказів.

Згідно змісту оскаржуваної постанови до неї також не додано жодних доказів.

В той же час, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Що стосується доводів позивача про наявність процесуальних порушень під час здійснення провадження в адміністративній справі, то суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП).

Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, що право останнього на заслуховування та врахування його пояснень, право заявляти клопотання, право на подання та дослідження доказів було в повному обсязі забезпечене під час розгляду адміністративної справи.

Однак суд не приймає до уваги доводи позову ОСОБА_2 про те, що провадження в адміністративній справі здійснювалося в порушення вимог ст. 276 КУпАП на місці зупинки, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого на розгляд справи, оскільки згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду в постанові від 19 грудня 2018 року у справі №216/5609/16-а рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5рп/15 роз'яснено положення частини першої статті 276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Отже, словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Тому уповноважений працівник Управління патрульної поліції має повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені КУпАП, які вчиняються на території обслуговування відповідного відділу патрульної поліції.

Таким чином, передбачене ч. 1 ст. 276 КУпАП положення про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення має інше смислове та логічне значення, ніж те, що вкладає в нього сторона позивача та не обмежує право уповноваженої особи на розгляд адміністративної справи на місці зупинки транспортного засобу (вчинення порушення) за умови здійснення належної підготовки до розгляду та дотримання під час розгляду справи норм КУпАП.

Решта доводів позову не знайшли свого належного підтвердження та не мають визначального значення для вирішення спору.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин, а саме наявності під час здійснення адміністративного провадження щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності істотних процесуальних порушень, що призвели до порушення порядку розгляду справи та прав позивача, неналежного дослідження та оцінки доказів, необхідних для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому суд вважає, що оскаржувану постанову суб'єкта владних повноважень слід скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до компетентного органу в передбаченому КУпАП порядку.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Яремчука Антона Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії НК № 381832 від 08 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, а справу направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв