Справа № 709/2550/18
Суддя: Чубай В. В.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/2550/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Пухи Віктора Івановича, ГУНП в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до поліцейського СРПП Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Пухи В.І. (далі - відповідач-1), ГУНП в Черкаській області (далі - відповідач-2) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначалося, що стосовно позивача 4 грудня 2018 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Так, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ч. 1

ст. 121 КУпАП, а саме за керування автомобілем марки ВАЗ 21063, що переобладнано з порушенням, а саме встановлено ГБО без відповідного запису в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 32.1 (б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та ст. 32 Закону України "Про дорожній рух".

Позивач вважав викладені в оскаржувані постанові обставини необґрунтованими, а дії інспектора незаконними. Вказував, що у його діях відсутній склад правопорушення, оскільки відповідач-1в оскаржуваній постанові не вказує, які саме порушення відповідних "правил, норм і стандартів" щодо безпеки дорожнього руху допущені при встановленні газобалонного обладнання. Водночас, на місці зупинки транспортного засобу позивач пояснив, що недавно переобладнав автомобіль для роботи на скрапленому газові та пред'явив відповідні документи, а саме: свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; сертифікат відповідності на послуги з переобладнання автомобілів легкових та вантажних в газобалонні для роботи двигунів на зрідженому нафтовому газі; акт приймання-передачі транспортного засобу, переобладнаного для роботи на зрідженому нафтовому газі від

3 грудня 2018 року; акт технічної експертизи про відповідність конструкції та технічного стану переобладнаного транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху. Крім того, позивач вважав, що відсутність запису у свідоцтві про державну реєстрацію транспортного засобу про можливість роботи двигуна окрім бензину і на скрапленому газі не зазначена у диспозиції ч. 1

ст. 121 КУпАП та не тягне настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Разом з тим, позивач звертає увагу суду на те, що п. 32.1 (б) ПДР України передбачає узгодження з уповноваженими підрозділами поліції умов та порядку руху колон у складі більш як п'яти механічних транспортних засобів, але не стосується переобладнання транспортних засобів, а вимоги ст. 32 Закону України "Про дорожній рух" не встановлюють обов'язку позивача перереєстровувати свій автомобіль майже в день переобладнання, або перереєстровувати його взагалі, а тим більше - не прирівнює відсутність запису у реєстраційних документах до фактичного переобладнання з порушеннями правил, норм і стандартів.

Згідно з п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Таким чином, на думку позивача строків подання документів до сервісного центру для внесення змін до реєстраційних документів на транспортний засіб станом на 4 грудня 2018 року він не порушив, оскільки мав десятиденний термін встановлений Порядком для їх подачі.

У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву, відповідно до змісту якої, просив слухати справу без їх з позивачем участі, позов задовільнити, а також стягнути з відповідача-2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом вручення кур'єрською поштою повістки про виклик, ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з доданими до неї документами, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія реєстру на відправлення кур'єрської кореспонденції від 29 грудня 2018 року, а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду відповідачі не повідомили, відзив на позов, заяви чи клопотання не надіслали.

Згідно з ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін та встановив наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 4 грудня 2018 року серії ДПО18 № 516800, винесеною поліцейським СРПП Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Пухою В.І., позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень (а.с. 10). Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач 4 грудня 2018 року о 17:50 в с. Великі Канівці Чорнобаївського району Черкаської області по вул. Центральній керував транспортним засобом ВАЗ 21063 (д.н.з. НОМЕР_1), який переобладнано з порушенням, а саме встановлено ГБО без відповідного запису в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив

п. 32.1 (б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та ст. 32 Закону України "Про дорожній рух".

За змістом ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 32.1 (б) ПДР України з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються, зокрема умови та порядок руху колон у складі більш як п'яти механічних транспортних засобів

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про дорожній рух"переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

У разі переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року суб'єкти господарювання, які здійснюють господарську діяльність з переобладнання транспортних засобів, повинні мати узгоджену з відповідними уповноваженими державними органами нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання та свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Допуск до експлуатації переобладнаних транспортних засобів здійснюється лише шляхом проведення спеціальних випробувань та оформлення сертифіката на відповідність вимогам чинних в Україні правил, нормативів і стандартів.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту позову вбачається, що позивач проти факту порушення ним вимог п. 32.1 (б) ПДР України та ст. 32 Закону України "Про дорожній рух"заперечував. Водночас звертав увагу суду, що строків подання документів до сервісного центру для внесення змін до реєстраційних документів на транспортний засіб він не порушив, оскільки мав десятиденний термін встановлений Порядком для їх подачі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, будь-яких доказів на спростування позиції позивача, суду не надано та судом не встановлено.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відсутні, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачами, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену органами Національної поліції, може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може, з-поміж іншого, скасувати постанову і закрити справу.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач просив вирішити питання про судові витрати, а саме стягнути з відповідача-2 на його користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15368,00 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 5 цієї статті Кодексу визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи вказані приписи КАС України суд вважає, що з відповідача-2 на користь позивача підлягають до стягнення витрати у розмірі 5000,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 242-246, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Пухи Віктора Івановича, ГУНП в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 4 грудня 2018 року серії ДПО18 № 516800, винесену поліцейським СРПП Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Пухою В.І., про застосування до ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 (триста сорок гривень 00 копійок) гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ГУНП в Черкаській області на користь ОСОБА_1

витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Чубай