Справа № 640/2199/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

14 лютого 2019 року м. Київ № 640/2199/19

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шевченко Н.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами Печерської районної в м. Києві державної адміністрації до Приватного нотаріуса Суперфіна Михайла Борисовича, треті особи: Департамент комунальної власності м. Києва, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», про скасування запису,

У С Т А Н О В И В :

Печерська районна в м. Києві державна адміністрація звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного нотаріуса Суперфіна Михайла Борисовича, треті особи: Департамент комунальної власності м. Києва, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», у якому просить скасувати запис про державну реєстрацію права власності від 26.04.2016 за ОСОБА_2 на квартиру, однокімнатна, об'єкт житлової нерухомості: загальною площею 27,9 кв. м, житловою площею 18,5 кв. м, за адресою АДРЕСА_1.

Печерська районна в м. Києві державна адміністрація звернулась до суду з даними позовними вимогами, зазначаючи таке.

Відповідно до рішення Київської міської ради № 359/9416 від 22.05.2013 «Про внесення змін у додаток 6 до рішень Київської міської ради № 284/5096 від 02.12.2010 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» в комунальній власності територіальної громади міста Києва перебуває житловий будинок АДРЕСА_2, загальною площею приміщень 180,4 кв. м та площею нежитлових приміщень 28,8 кв. м.

Так, житловий будинок АДРЕСА_2 з вбудованими нежитловими приміщеннями, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1112 від 10.12.2010 «Про питання організації управління районами в місті Києві», як майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданий до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

Даний будинок, на підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 509 від 20.09.2013 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації», перебуває на балансовому утриманні комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Рішенням Київської міської ради № 501/7838 від 24.05.2012 «Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради № 255/1130 від 27.11.2003 «Про переведення жилих будинків та жилих приміщень в нежилі» (позиція 110, додатку до рішення від 24.05.2012 № 501/7838) приміщення квартири АДРЕСА_1, були переведені в нежилі.

З листа Київської місцевої прокуратури № 9583 від 17.12.2018 Печерській районній в місті Києві державній адміністрації стало відомо, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 003656 від 25.05.2016 встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснено реєстрацію нежитлового приміщення АДРЕСА_1 під виглядом квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 721 від 26.04.2016. Запис внесено приватним нотаріусом Київського міського наторіального округу Суперфіном Михайлом Борисовичем на підставі рішення про державну реєстрацію № 29417685 від 26.04.2016.

Згідно вищезазначеного, договору купівлі-продажу ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_6, який набув права власності згідно свідоцтва про право власності, б/н, виданого 22.11.2006 відділом приватизації державного житла Печерської районної у місті Києві державної адміністрації на підставі розпорядження № 56753 від 20.11.2006.

Позивач повідомляє, що досудовим розслідуванням встановлено, що свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6, відділом приватизації державного житлового фонду Печерської районної у місті Києві державної адміністрації не оформлювалося.

Вказаний факт встановлений вироком Печерського районного суду міста Києва від 03.03.2017, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 використано завідомо підроблене свідоцтво про право власності на житло, а саме, квартиру АДРЕСА_1 і з метою реєстрації права власності на нежитлове приміщення під виглядом квартири на наступний його продаж.

Також, у вищезазначеному листі прокуратури повідомляється, що згідно інформації з Київського міського бюро технічної інвентаризації № 7669 (И-2016) від 17.06.2016 в матеріалах інвентаризаційної справи в будинку літ. Б за адресою: АДРЕСА_1 немає.

Згідно інформації, наданої Департаментом комунальної власності м. Києва, приватизація нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_2 не здійснювалась.

Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, станом на 17.01.2019 власником нежитлових приміщень № 1-4 групи приміщень № 46 в літ. «Б», 1-поверх, об'єкт житлової нерухомості: загальною площею 29, 5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради.

Таким чином, позивач вважає, що з метою реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, у пакеті документів подано свідоцтво про право власності, якого не існує, що встановлено вироком Печерського районного суду.

Крім того, позивач наголошує на тому, що оскільки свідоцтво про право власності на житлове приміщення не видавалось, квартира АДРЕСА_1 в будинку не існує, право власності на об'єкт не виникало, а отже, і реєстрація неіснуючого права не може мати місце та має бути скасована.

На переконання позивача, державна реєстрація права власності на вищевказану квартиру відбулась з порушенням норм законодавства та має бути скасована.

Суд вважає, що у відкритті провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Визначаючи критерії належності спору до адміністративної юрисдикції, слід враховувати не тільки критерії розмежування юрисдикції за суб'єктним складом, а також з'ясовувати предмет спору, про яке право йдеться у спірних правовідносинах та чи немає спору про права.

Визначальною ознакою для правильного вирішення юрисдикції спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта (суб'єктів), а останній (останні) відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Проте, спір, що підлягає розгляду за даною позовною заявою, на переконання суду, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень стосуються реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Принагідно зазначити, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення, внесення записів про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності за третьою особою є захистом прав позивача на нерухоме майно від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано право щодо того ж самого нерухомого майна.

Отже, суд приходить до висновку, що у даній позовній заяві наявний спір про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором щодо права на спірну квартиру.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права власності має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж майна; належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Крім того, оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються.

Таким чином, суд вважає, що спір у даній справі не є публічно-правовим, а оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, загальною площею 27,9 кв. м, житловою площею 18,5 кв. м, за адресою АДРЕСА_1., безпосередньо пов'язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності цього ж нерухомого майна. Такий спір має приватноправовий характер і, з огляду на суб'єктний склад сторін спору, він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Таким чином, позовні вимоги Печерської районної в м. Києві державної адміністрації не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, у відкритті провадження слід відмовити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд справи має здійснюватися за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 2, 5, 19, 170, 171, 241, 242, 256, 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1.У відкритті провадження в адміністративній справі № 826/2199/19 за позовом Печерської районної в м. Києві державної адміністрації до Приватного нотаріуса Суперфіна Михайла Борисовича, треті особи: Департамент комунальної власності м. Києва, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», про скасування запису відмовити.

2.Роз'яснити позивачу, про те, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3.Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко