Справа № 2340/3244/18
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 лютого 2019 року Справа № 2340/3244/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення у адміністративній справі № 2340/3244/18

за позовом ОСОБА_1 (вул. Дзержинського, 129, м. Сміла, Черкаська область, 20701, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача не прибув]

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, прийняв ухвалу.

14.08.2018 ОСОБА_1, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по досягненню 50-річного віку відповідно до частини 3 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

- зобовязати ГУ ПФУ в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію по досягненню 50-річного віку відповідно до частини 3 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням суду адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по досягненню 50-річного віку відповідно до частини 3 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію по досягненню 50-річного віку відповідно до частини 3 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1409,60 грн.

25.01.2019 у справі № 2340/3244/18 (суддя Гарань С.М.) видано виконавчий лист.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Черкаського окружного адміністративного суду 11.02.2019 від позивача надійшла заява про розяснення рішення, де позивач просить: розяснити рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 2340/3244/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії у частині, що стосується виду пенсії, що необхідно призначити ОСОБА_1, а саме необхідність у призначенні пенсії у випадку втрати годувальника, призначення якої унормовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Вирішуючи питання про розяснення судового рішення, суд зазначає про таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд розяснює ухвалене ним судове рішення, що набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Відомості про виконання рішення у справі № 2340/3244/18 суду не надано, строк предявлення виконавчого документу до виконання (до 21.12.2021) не закінчився.

Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, у якому було ухвалено відповідне судове рішення протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання розяснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України). Подання заяви про розяснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина 4 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідно до частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про роз'яснення судового рішення або відмову у його роз'ясненні може бути оскаржено.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що розгляд і прийняття рішення здійснювалось за правилами спрощеного провадження без виклику осіб, що беруть участь у справі (у письмовому провадженні), відтак і розгляд заяви про роз'яснення судового рішення здійснено у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

З аналізу статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а позицію має навести особа, яка звертається із заявою про розяснення судового рішення.

Згідно даних ЄДРСР № 78747375 Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалив: апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області про визнання протиправними та зобовязання вчинити дії - повернути апелянту. Згідно ЄДРСР 77155057 рішення у справі набрало законної сили 20.12.2018.

Позивач у заяві зазначає, що рішення для відповідача є «дещо не зрозумілим в частині, що стосується виду пенсії, яку необхідно призначити ОСОБА_1, а саме призначення пенсії в разі втрати годувальника, призначення якої регулює Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зрозумілість судового рішення розуміється у логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту. Підставою для розяснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання. Роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим, а не «дещо не зрозумілим», тоді в ухвалі викладаються більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, що не були предметом судового розгляду.

У академічному тлумачному словнику «дещо не зрозумілим» уживається на означення неповної міри чого-небудь; «зрозумілий» як доступний для сприймання, ясний, дохідливий.

Чіткість викладення рішення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, що вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, що би суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали виконання.

Фактично розясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, що викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Суд, розяснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура розяснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд зазначає, що у мотивувальній частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 зазначено: «положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що у даному випадку регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа громадян, які перебували на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ визначають можливість отримання батьками військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов'язків) на загальних підставах дострокової пенсії за віком після досягнення жінками - 50 років за наявності страхового стажу не менше 20 років - для жінок. У даному випадку дії відповідача повязані з відмовою у призначенні ОСОБА_1 пенсії по досягненню 50-річного віку, відповідно до частини 3 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є протиправними, що є підставою для зобовязання субєкта владних повноважень призначити вказаний вид пенсії» (а.с.29).

З огляду на те, що резолютивна частина рішення не передбачає незрозумілості під час виконання рішення згідно частини 3 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та відсутність підстав для її задоволення, оскільки обґрунтування заяви позивача з мотивацією: «для ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області є дещо не зрозумілим в частині, що стосується виду пенсії, яку необхідно призначити ОСОБА_1, а саме призначення пенсії в разі втрати годувальника, призначення якої регулює Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» є фактично визнанням затягування виконання та/або невиконання судового рішення. Згідно поданої заяви, виходячи з позиції позивача, незрозумілим рішення є для відповідача, а за розясненням рішення звернулась позивач без підтвердження «незрозумілості» рішення для Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у контексті добровільного чи примусового виконання рішення суду.

Якщо існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим - це є передумовою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення (частина 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення судового рішення у адміністративній справі № 2340/3244/18 (суддя Гарань С.М.) належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 241, 248, 254, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення від 16.10.2018 у адміністративній справі № 2340/3244/18 відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набрала законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова