Справа № 460/3013/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2019 року м. Рівне №460/3013/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Масюк П.М.,

відповідача: представник Маєвський С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доОперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України
про визнання протиправним та скасувати пункту наказу, визнання дій протиправними, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування п. 3 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по стройовій частині) від 12.10.2018 №239; визнання протиправними дій оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Рівненського оружного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №817/1687/17, що набрало законної сили 03.09.2018, частково задоволено його позов до оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України та визнано протиправними дії Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України за 2017 рік; зобов`язано Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України. Виконуючи рішення суду в справі №817/1687/17 відповідачем 12.10.2018 прийнято наказ № 239, у п. 3 якого вирішив виплатити як колишньому військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у розмірі 20,00 грн. Вказав, що 30.10.2018 на його адресу надійшло повідомлення від 16.10.2018 про надходження від відповідача коштів, з урахуванням відрахувань на податки і збори, у сумі 1,10 грн. Вважав, що вказаним діями та спірним наказом відповідачем порушено його право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у розмірі, який відповідає вимогам чинного законодавства. Зокрема, зазначив, що виплату матеріальної допомоги здійснено не на підставі його рапортів, не уповноваженою на це особою та у розмірі, який жодним чином не враховує місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 та не відповідає функції соціального захисту. За таких обставин, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 10.12.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі. Підготовче засідання у справі призначено на 14.01.2019 о 14:30 год.

Ухвалою суду від 14.01.2019 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 13.02.2019 о 09:15 год.

Позиція відповідача висловлена ним у відзиві на позовну заяву відповідно до змісту якого він заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що питання виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік було предметом судового розгляду у адміністративній справі №817/1687/17. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 та постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у вказаній справі визнано протиправними дії оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік та зобов`язано нарахувати і виплатити таку допомогу в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Вказав, що дані рішення виконані оперативним командуванням " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у добровільному порядку 16.10.2018. Наголосив, що в мотивувальній частині судового рішення судом було зазначено, що визначення у наказі розміру матеріальної допомоги є виключною компетенцією військової частини, що повинен не перевищувати місячного грошового забезпечення позивача. Місячне грошове забезпечення підполковника ОСОБА_1 з врахуванням останньої посади, складало 7333,63 грн. Таким чином, відповідач наділений правом визначити розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у розмірі від 00 грн. 01 коп. до 7333 грн. 63 коп. Наказом від 12.10.2018 № 239 вирішено виплатити позивачу, як колишньому військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 , матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у розмірі 20,00 грн. З вказаної суми були утримані відповідні податки і збори, решту суми у розмірі 1 грн. 10 коп. поштовим адресним переказом від 16.10.2018 перераховано за місцем проживання позивача. Також зазначив, що 01.11.2018 на адресу відповідача надійшла постанова державного виконавця про закінчення ВП №57494720 від 31.10.2018 з примусового виконання виконавчого листа по справі №817/1687/17. Отже, на виконання рішення суду відповідачем здійснено виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у розмірі, визначеному відповідним наказом. На підставі зазначеного, просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення (а.с.43-47).

Позивач, не погоджуючись з аргументами відповідача, зазначеними у відзиві, подав відповідь на відзив. Зазначив, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки як нарахування матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік так і фактична її виплата в сумі 00,00 грн., є протиправною та дискримінаційною (а.с.86-90).

У судовому засіданні, позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд задовольнити позов повністю.

У судовому засіданні відповідач адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що підполковника ОСОБА_1 з 28.09.2017 виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення й направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського ОМВК Рівненської області, що підтверджується витягом з наказу Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 21.09.2017 № 215 (а.с. 52).

Крім того, відповідно до вказаного витягу з наказу, позивач, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (із змінами та доповненнями), наказу Міністра оборони України № 88 від 09.02.2017 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2017 рік" за 2017 рік не отримав.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 2018 у справі №817/1687/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України за 2017 рік. Зобов`язано Оперативне командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік в розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №817/1687/17 апеляційну скаргу Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 без змін.

На виконання вказаних судових рішень, 12.10.2018 командувачем військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по стройовій частині) видано наказ №239, пунктом 3 якого зобов`язано колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік у розмірі 20,00 грн., що не перевищує його місячного грошового забезпечення з посади старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління оперативного командування "Захід" (а.с.17).

З вказаної суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань позивача утримано 1,5% військового збору 0,30 грн., 18% ПДФО 3,60 грн., єдиного внеску 22% 4,40 грн., а також сплачено вартість поштового збору 15,00 грн.

Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 1,10 грн. перераховано поштовим адресним переказом від 16.10.2018за місце проживання позивача на адресу: АДРЕСА_1 (а.с.18-21).

30.10.2018 за вих.№501/3886/2 відповідач звернувся до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з заявою, в якій повідомив про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 за позовом ОСОБА_1 та постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №817/1687/17 у добровільному порядку та просив закінчити виконавче провадження з виконання виконавчого листа у вказаній справі (а.с.22-23).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невиконання ухваленого на його користь згаданого вище рішення Рівненського окружного адміністративного суду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ст.4 КАС України визначено, що адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст.160 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Водночас, згідно з ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до положень ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

В свою чергу питання, пов`язані із здійсненням судового контролю за виконанням судових рішень врегульовані, зокрема, статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до ч.1,2 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; номер адміністративної справи; відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Аналіз згаданих вище норм права свідчить, що позов, який направлений на контроль за виконанням судових рішень, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій суб`єкта владних повноважень з інших підстав, що не пов`язані з належним виконання судового рішення.

Водночас, суб`єкта владних повноважень не можна зобов`язати виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки в такому випадку будуть порушені процесуальні норми КАС України.

Отже, в разі протиправності, на думку позивача, вчинених відповідачем - суб`єктом владних повноважень рішень, дій чи бездіяльності на виконання рішення адміністративного суду, до адміністративного суду слід подавати відповідну заяву в порядку ст.383 КАС України, а не новий адміністративний позов із вимогами про виконання попереднього судового рішення.

Як встановлено судом, єдиною підставою для звернення позивача до суду з даним позовом була його незгода з діями та рішенням відповідача, вчиненими на виконання ухваленого на його користь рішення суду у справі №817/1687/17.

Враховуючи, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтовано протиправними діями та рішенням відповідача щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №817/1687/17 відповідно до досліджених у рішенні спірних правовідносин, то захист порушених прав, свобод та інтересів позивача здійснюється не в позовному провадженні, а у порядку судового контролю за виконанням судових рішень відповідно до вимог ст.383 КАС України з додержанням певної процедури.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки при зазначених обставинах, вимоги позивача відхиляються судом як безпідставні, то у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) до Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України (вул. Дубенська, 2, м. Рівне, 33001, ) про визнання протиправним та скасувати пункту наказу, визнання дій протиправними, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 19 лютого 2019 року.

Суддя Борискін С.А.