Справа № 626/2303/18
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/2303/18
Провадження № 2-а/626/3/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

15.02.2019 м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Кузнєцової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області Владимирець Анатолія Григоровича, третя особа - Красноградський ВП ГУНП в Харківській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати дії поліцейського Владимирець А.Г. щодо винесення постанови НК №047745 від 10.10.2018 відносно нього незаконними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі у виді штрафу у розмірі 340 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 047745 від 10.10.2018 року на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, 10.10.2018 року о 10-й годині 15 хвилин на транспортному засобі позивача, що рухався по автодорозі Абазівка-Леб'яже на автомобілі КАМАЗ 55102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, не працював правий ліхтар повороту на причепі та виявлено порізи в шинах, чим було порушено п.31.4.5(б) ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною. В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 наполягали, що позивач порушення п.31.4.5(б) ПДР України не допускав. 10.10.2018 року ОСОБА_1 керував автомобілем з причепом і перевозив буряки. Його зупинив поліцейський і повідомив, що не працює ліхтар повороту. Також поліцейський звернув увагу на стан шин, які мали пошкодження і порізи. Він заперечував факт несправності освітлювальних приладів та пошкодження шин, оскільки проходив перевірку технічного стану транспортного засобу і все відповідало вимогам. На його думку, працівник поліції безпідставно його зупинив, на шині було місцеве пошкодження, яке не оголювало корд, але незважаючи на це, працівник поліції, виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При винесенні постанови його пояснення про справність автомобіля інспектором взяті до уваги не були, докази щодо неправомірності дій позивача поліцейським не надані, з правами і обов'язками він не був ознайомлений. ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позовних вимог, зокрема просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Відповідач просив в задоволенні позову відмовити і пояснив, що 10.10.2018 року ним було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 047745, якою до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Підставою для прийняття означеної постанови є виявлене відповідачем адміністративне правопорушення, суть якого полягає в тому, що 10.10.2018 водій ОСОБА_1 на автодорозі Абазівка-Леб'яже керував транспортним засобом КАМАЗ 55102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, у якого шини мали місцеві пошкодження, а саме: порізи, чим порушені вимоги п. 31.4.5 "б" Правил дорожнього руху України. Причиною зупинки було те, що не працював ліхтар повороту. Водій вважав, що порушення не є серйозними. Під час спілкування з позивачем проводилась відеофіксація на нагрудну камеру.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі Правила дорожнього руху України).

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що водій зобов'язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов'язковому технічному контролю, на такий контроль.

Згідно з п.31.1 Правилами дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4.5 "б" встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідностей таким вимогам, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідальність передбачено за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, що до якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Право на користування поліцейськими нагрудної відеокамери передбачено ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", а саме: поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, відеозапис з боді камери, який був наданий відповідачем до суду , у розумінні ст.251 КУпАП є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Твердження позивача про те, що корд на колесі транспортного засобу, яким він керував, не був оголений, спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається наявність значного пошкодження (порізу) шини, а також матеріалами фотофіксації.

З дослідженого відеозапису встановлено порушення позивачем пп. "б" пп. 31.4.5 ПДР, а саме: факт керування транспортним засобом з напівпричепом, у якого шини мають місцеве пошкодження. Крім того, надані позивачем ОСОБА_1 фотознімки шин свого автомобіля від 06 та 09 лютого 2019 року також підтверджують, що на шинах мали місце пошкодження, які до лютого 2019 року були усунуті шляхом ремонту поверхні шин, що не спростовує відсутність порізів на шинах 10 жовтня 2018 року. Стороною позивача не було надано в судовому засіданні подорожнього листа від 10.10.2018 року, з якого можливо було б встановити, що транспортний засіб КАМАЗ 55102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом, перед виїздом для транспортування цукрового буряку пройшов технічний огляд у механіка підприємства ФОП "Зновенков", тобто був у технічно-справному стані і не мав очевидних ознак, що можуть свідчити про технічну несправність транспортного засобу.

На думку суду, факт порушення позивачем ПДР України підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови. Суд погоджується з відповідачем, що застосоване до позивача стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. встановлене санкцією ч.1 ст.121 КУпАП, є фіксованим та безальтернативним. Всі інші доводи сторін щодо обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності не впливають на вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.9, 211, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області Владимирець Анатолія Григоровича про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя