Справа № 520/11069/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 р. Справа № 520/11069/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Калашнікова О.І. Дата і місце ухвалення: 03.10.2018р., м. Одеса
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Київського районного суду м. Одеса від 03 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управляння Пенсійного фонду України в м.Одесі до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними і скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору і витрат на виконавче провадження, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2018 року Центральне об'єднане управляння Пенсійного фонду України в м.Одесі звернулося з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірною і скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.06.2018 року про стягнення виконавчого збору в сумі 14892 грн. і постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 122,8 грн. за виконавчим провадженням №56096453.

В обґрунтування позову Управління послалося на те, що постанови головного державного виконавця не відповідають вимогам закону і дійсним обставинам по справі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 03 жовтня 2018 року позов Центрального об'єднаного управляння Пенсійного фонду України в м.Одесі до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними і скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору і витрат на виконавче провадження задоволений.

Визнано протиправними та скасовано постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. від 19.06.2018 року про стягнення виконавчого збору в сумі 14892 і витрат на виконавче провадження у розмірі 122,8 грн. за виконавчим провадженням №56096453.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з'ясування судом обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеса від 03 жовтня 2018 року та відмовити в задоволені позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відповідач при винесені постанов діяв виключно в межах Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції предметної юрисдикції при прийнятті позову та розгляді справи, вказуючи, що місцевому суду як адміністративному не підсудні справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат та штрафів.

Центральне об'єднане управляння Пенсійного фонду України в м.Одесі подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 у справі № 520/14056/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до управління пенсійного фонду про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Суд визнав дії управління щодо відмови у перерахунку ОСОБА_3, як судді у відставці щомісячного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення протиправними і зобов'язав управління (яке є правонаступником УПФ України у Приморському районі м. Одеси) здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_3, як судді у відставці, з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням щомісячного грошового утримання, а саме з 22.12.2016.

Розпорядженням від 28.03.2018 № 843490 здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання ОСОБА_3, як судді у відставці та нараховані відповідні суми за рішенням суду. Сума заборгованості за рішенням суду виплачена пенсіонеру 14.05.2018 року.

03.04.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №520/14056/17, виданого 23.03.2018 року Київським райсудом м.Одеси. Постанова державного виконавця до управління пенсійного фонду надійшла 11.04.2018 року. В постанові зазначено, що управління зобов'язано протягом 10 днів здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_3, як судді у відставці, з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту звернення за отриманням щомісячного грошового утримання, а саме з 22.12.2016.

Листом від 16.04.2018 за №1400/06 управління надало до виконавчої служби довідку про здійснення нарахування ОСОБА_3 на виконання рішення суду з усіма документами, які підтверджують виконання рішення суду. Окремо листом від 15.05.2018 № за 1785/06 управління повідомило ДВС про дату виплати пенсії пенсіонеру.

19.06.2018 року головний державний виконавець Щеглова Є.В. відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області виносить постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» і 19.06.2018 року державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 14892 грн. і постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 122,8 грн..

Вважаючи такі постанови державного виконавця протиправним, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону. Більш того, постанова Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 року у справі № 520/14056/17 може бути виконана лише боржником - управлінням, державний виконавець взагалі не в змозі без участі боржника в примусовому порядку виконати дане рішення, тому правові підставі для винесення постанов про стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, що при постановлені судового рішення Одеським апеляційним адміністративним судом не було витребувано пенсійну справу ОСОБА_4, внаслідок чого рішення прийнято без урахування всіх обставин, які мають значення для справи, зазначивши, що суд першої інстанції не наділений повноваженнями переглядати (ревізувати) рішення суду апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції, вирішуючи зазначений спір по суті, виходив з того, що даний спір підсудний місцевим загальним судам як адміністративним.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017, далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст.20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у справі є відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Предметом спору є правомірність рішень (постанов) державного виконавця про стягнення виконавчого збору і витрат на виконавче провадження.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, адже враховуючи положення вище наведених норм ст.20 КАС України, дана справа предметно підсудна окружному адміністративному суду.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув і ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Оскільки судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено правила підсудності, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 312, 318, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеса від 03 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управляння Пенсійного фонду України в м.Одесі до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними і скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору і витрат на виконавче провадження - скасувати.

Справу за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управляння Пенсійного фонду України в м.Одесі до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними і скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору і витрат на виконавче провадження, направити на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 лютого 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук