Справа № 456/59/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3585/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Хобор Р.Б.

з участю секретаря судового засідання: Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Крутько О.В., час ухвалення судового рішення 11 год 51 хв у м. Львові, час складання повного судового рішення 10 жовтня 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ в Львівській області, відповідач) №1362/д-20 від 18.08.2017 про відмову в перерахунку розміру пенсії за вислугу років з урахуванням 5 років його пільгової вислуги та зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок з 01.04.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що пенсію йому призначено на підставі п.б ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», при цьому, розрахунок розміру пенсії мав становити 57% від суми грошового забезпечення, визначеного для нарахування пенсії, яка має становити 4 084,9 грн. Натомість, йому призначено пенсію за вислугою років в сумі 3 726,6 грн, що становить 52% від суми грошового забезпечення, визначеного для нарахування пенсії. Позивач зазначає, що у відповідача не було підстав не зараховувати пільгову вислугу 5 років до визначення розміру пенсії за вислугою років.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про відсутність підстав для призначення пенсії позивачу за вислугою років, відповідно до ст.ст.12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також, вказує на пропуск встановленого ч.1 ст.122 КАС України строку звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Артимич Н.Я., яка підтримала апеляційну скаргу,дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 31.03.2017, згідно наказу Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Державної установи «Львівська виправна колонія» №16/ОС/ВП-17 від 23.03.2017, підполковник внутрішньої служби, начальника відділу інженерно-технічних засобів охорони та зв'язку Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області ОСОБА_1 на підставі п.1 п.п.7 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням) було звільнено у запас Збройних Сил України.

Вислуга років позивача на день звільнення у пільговому обчисленні складала 25 років 02 місяці 04 дні, з яких 20 років 02 місяці 03 днів у календарному обчисленні, що стверджується долученим до матеріалів справи розрахунком вислуги років.

З пояснень позивача вбачається, що після звільнення йому була призначена пенсія в розмірі 52% від суми грошового забезпечення, відповідно до п.б ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в сумі 3726,6 грн.

18.07.2017 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Львівській області про перерахунок пенсії за вислугою років з врахуванням всієї вислуги у пільговому обчисленні 25 років 02 місяці 04 дні.

За результатами розгляду заяви позивача, листом №1362/д-20 від 18.08.2017 йому було відмовлено у її задоволенні та повідомлено, що вислуга років на день його звільнення у календарному обчисленні становить 20 років 02 місяці 03 дні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до положень ч.4 ст.23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», наявна у позивача вислуга років на день звільнення у пільговому обчисленні 25 років 02 місяці 04 дні є достатньою для проведення перерахунок розміру пенсії з 01.04.2017.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За змістом п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям : надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби : ... з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Частиною другою статті 17 цього Закону передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, організації підрозділів цивільного захисту, міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання незалежно від форми навчання у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

В силу положень ст.17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 встановлено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393).

Верховний суд у постанові від 27.06.2018 по справі № 750/9775/16-а прийшов до висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон №2262-ХІІ. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов'язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою №393.

Згідно п.п. «г» п.3 Постанови №393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів, зокрема, час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Частиною четвертою статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів, особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Відтак, доводи апелянта про те, що для призначення пенсії позивачу враховується лише календарна вислуга років є помилковими, оскільки такі суперечать положенням ч.4 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України».

З урахуванням викладеного вище, беручи до уваги наявність у позивача вислуги більше ніж 23 роки, яка необхідна для призначення пенсії на підставі ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав відмовляти позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії за вислугою років з урахуванням 5 пільгових років.

З огляду на фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відмова відповідача в перерахунку пенсії з врахуванням вислуги років, що становить 25 років 02 місяці 04 дні, не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України та є протиправною.

Крім того, при вирішенні даного спору, суд не враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 27.03.2018 по справі №295/6301/17 (адміністративне провадження №К/9901/2268/18), на яку покликався відповідач в апеляційній скарзі, оскільки така висловлена щодо іншої категорії справ і не стосується суті даної справи.

Щодо посилання відповідача на порушення позивачем шестимісячного строку звернення з позовом до суду про перерахунок пенсії з 01.04.2017, колегія суддів зазначає, що КАС України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав.

Натомість спеціальним законом, яким врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ч.3 ст.51 цього Закону, перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З урахуванням тієї обставини, що саме призначення пенсії позивачу відбулося з порушенням вимог законодавства щодо пільгового обчислення стажу, а також беручи до уваги ту обставину, що позивач про порушення свого права дізнався з моменту отримання відповіді на його звернення 18.08.2017, колегія суддів вважає, що право позивача на перерахунок пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.02.2018 у зразковій справі №820/6514/17, яке набрало законної сили 17.03.2018.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року по справі №456/59/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 14.02.2019.