Справа № 161/1056/19
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1056/19
Провадження № 2-а/161/83/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2019 року керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по вулиці Глушець міста Луцька у напрямку до центру міста. Одразу за його автомобілем на дуже малій дистанції рухався автомобіль патрульної поліції. Наближаючись до світлофора навпроти входу до центрального ринку міста Луцька, коли автомобіль позивача вїхав у зону пішохідного переходу, то загорівся жовтий сигнал світлофора. Вказує, що керуючись Правилами дорожнього руху, не застосовуючи екстреного гальмування, нікому не заважаючи, він проїхав пішохідний перехід. Оскільки на перехрестя вже вїхали інші автомобілі та дорогу переходили пішоходи на другому пішохідному переході, то позивач зупинив транспортний засіб, щоб всіх їх пропустити. Так поступив і водій поліцейського автомобіля. Пропустивши всіх учасників дорожнього руху, які мали пріоритет, позивач завершив проїзд перехрестя та поїхав додому.

Вказує, що до нього підійшов поліцейський та повідомив, що він порушив ПДР, тому що проїхав пішохідний перехід на жовтий сигнал світлофора. Позивач вказує, що все пояснив поліцейському, чому діяв певним чином у даній дорожній обстановці. Інспектор поліції не взявши до уваги пояснення позивача виніс постанову про адміністративне правопорушення, де було зазначено, що позивач порушив п. 8.7.3.Г ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ №854105 від 12.01.2019 року про притягненя його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Позивач пояснив, що 12.01.2019 року ПДР не порушував. Вказав, що проїхав на жовтий сигнал світлофора, оскільки він був вимушений закінчити маневр, оскільки на вулиці була ожеледиця.

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов (а.с. 8-12). Суду пояснив, що постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №854105 від 12.01.2019 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet АС 2298 ВС проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлдофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3. ПДР України, за що встановлена відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 2)

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.7.3 «г» Правил встановлено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Таким чином, рух автомобілем на жовтий сигнал світлофора створює об'єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містять відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

З відтвореного в судовому засіданні запису з нагрудної камери інспектора вбачається, що на даному відеозаписі не було зафіксовано моменту проїзду позивачем на заборонений сигнал світлофору.

Відповідно до пункту 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно пункту 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, він не міг загальмувати, оскільки на дорозі була ожеледь, що підтверджується долученою до справи довідкою Волинського обласного центру з гідрометеорології б/н від 06.02.2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, врахувавши особу позивача, який є пенсіонером, погодні умови, відсутність настання тяжких (негативних) наслідків, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 245,246, 250, 255, 286 ч. 3 п. 4, 297 КАС України, ст. 22, 122 ч. 2 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Змінити захід стягнення щодо ОСОБА_1, накладений на нього згідно постанови серії ЕАВ №854105, винесеної інспектором 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області 12.01.2019 року.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4