Справа № 813/4804/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2485/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року (головуючий суддя Хома О.П., м.Львів, проголошено 16:13:55) у справі № 813/4804/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» (Відповідач-1),Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Відповідач-2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправною; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку НОМЕР_2, відкритого у ПАТ «Банк Михайлівський» на ім'я ОСОБА_2 на загальну суму 24 069, 51 грн.; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни та доповнення до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» із врахуванням відомостей щодо рахунку НОМЕР_3, відкритого на ім'я ОСОБА_2, на загальну суму 24 069, 51 грн.

Позов обґрунтовує тим, що у ПАТ «Банк Михайлівський» на ім`я позивача було відкрито поточний рахунок НОМЕР_2. 12.01.2016 між ОСОБА_2 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір №980-034-000174245, відповідно до якого позивачем на поточний рахунок НОМЕР_2 внесено 24 000, 00 грн, які на виконання вимог інвестиційного договору передані ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр». 19.05.2016 ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» здійснено повернення коштів на поточний рахунок НОМЕР_2 в розмірі 24 069, 51 грн (з урахуванням процентів). На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23.05.2016 №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016. Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №1213 від 12.07.2016, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно. Позивач зазначає, що 15.07.2016 почались виплати гарантованої суми вкладникам. Водночас, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» не включено ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, без законодавчо мотивованої причини для цього. Листом №19084 позивача повідомлено, що переказ коштів (транзакція), здійснений 19.05.2016 ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» є нікчемним. ОСОБА_2 вказує, що оскаржуваний переказ грошових коштів здійснено між позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», а не на користь банку чи між банком на користь іншої особи, а тому уповноважена особа не мала повноважень для визнання оскаржуваного переказу нікчемним.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» (вул. Прорізна, 8, м. Київ, 01601, ) щодо не включення ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ). Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» (вул. Прорізна, 8, м. Київ, 01601, ) внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку НОМЕР_2, відкритого у ПАТ «Банк Михайлівський» () на ім'я ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4), на загальну суму 24 069 (двадцять чотири тисячі шістдесят дев'ять) грн 51 коп. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) затвердити зміни та доповнення до Загального Реєстру ПАТ «Банк Михайлівський» із врахуванням відомостей щодо рахунку НОМЕР_2, відкритого у ПАТ «Банк Михайлівський» () на ім'я ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4), на загальну суму 24 069 (двадцять чотири тисячі шістдесят дев'ять) грн 51 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти вимог апеляційної скарги.

Апелянт в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір обслуговування банківського рахунку та відкрито особовий рахунок НОМЕР_2. Разом з тим 12.01.2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський», укладено №980-034-000174245, згідно з яким позивач передає ТОВ у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк передбачені цим договором, а останнє зобов'язується повернути кошти та виплатити проценти в порядку та на умовах, встановлених цим договором. Згідно з квитанцією від 12.01.2016 року №1272461 ОСОБА_2 внесено на поточний рахунок НОМЕР_2 кошти у розмірі 24 000, 00 грн, які в подальшому перераховано ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр». З виданої ПАТ «Банк Михайлівський» довідки від 21.03.2017 №№Г1(К)/18115 про стан рахунку НОМЕР_2 видно, що 19.05.2016 року ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» перерахувало на рахунок позивача НОМЕР_2 у ПАТ «Банк Михайлівський» кошти в сумі 24 000,00 грн., як повернення коштів згідно з договором №980-034- від 12.01.2016 року, а також 69, 51 грн, як оплату процентів по цьому ж договору. Таким чином, кошти в розмірі 24 069, 51 грн. зараховано на рахунок позивача 19.05.2016 року.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23.05.2016 №812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року.

13.06.2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено ОСОБА_3 Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12.07.2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1213 від 12.07.2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року включно, призначено Уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 строком на два роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01.09.2016 року змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_4 з 05.09.2016 року. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження Уповноваженої особи Фонду ОСОБА_4 з 25.01.2017 року, які визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом №19084/17, який отримано позивачем в квітні 2017, уповноважена особа ПАТ «Банк Михайлівський» повідомила, що переказ коштів (трансакція), здійснений з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 24000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-034-000174245 від 12.01.2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належать ОСОБА_2 та переказ коштів (трансакція), здійснений «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 69,51 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-034- 000174245 від 12.01.2016 року» на рахунок НОМЕР_2, що належать ОСОБА_2, є нікчемними.

Листом від 26.07.2017 року №37-036-15582/17 Відповідач-2 повідомив, що особи, яких прирівняно до вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до чинного законодавства звертаються до відповідно банку з листом про включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів до Фонду. На час звернення з даною заявою ПАТ «Банк Михайлівський» продовжує прийом відповідних документів, тоді як до Фонду заяви про включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів до Фонду, не подаються. Листом від 01.08.2017 року №3Г(к)/21876 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомила позивача, що подана заява не містить повного пакету необхідних документів, у зв'язку з чим розгляд такої по суті неможливий.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»( Закон № 4452-VI ), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (Положення №14), Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою Постановою правління НБУ від 01.06.2011 року №174 (Інструкція №174) та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління НБУ від 12.11.2003 року №492 (Інструкція №492).

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI визначено, що вкладник фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону № 4452-VI вклад-кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

В силу вимог ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Аналіз зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства свідчить, що для отримання відшкодування фізичною особою за рахунок Фонду має бути дотримана обов'язкова умова: особа має бути вкладником та повинна мати вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Фактично відповідач визнав нікчемними дві розрахункові банківські операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший. При цьому, на дату запровадження в Банку тимчасової адміністрації кошти, які позивач передав в позику ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» вже обліковувалися на її розрахунковому рахунку в банку, оскільки ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» повернуло їх їй разом з нарахованими процентами.

Відповідно до п. п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що покликання відповідача на положення п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, як на правову підставу для визнання зазначених вище трансакцій нікчемними, є необґрунтованими, оскільки відповідачем жодним чином не доведено наявності підстав, за яких правочини відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI є нікчемними. Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією №492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст. 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 Цивільного кодексу України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.10.2018 року у справі №822/1083/17.

При цьому, апелянтом не зазначено, за яких конкретних підстав даний правочин ним віднесено до нікчемних, доказів на підтвердження нікчемності зазначеного правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) апелянтом також не надано, а відтак - колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 268, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі № 813/4804/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. П. Сапіга
Повне судове рішення складено 19 лютого 2019 року.