Справа № 240/4792/18
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4792/18

Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

14 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги "NIBULON S.А.", Службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року (місце ухвалення рішення - м. Житомир, повний текст складено 03.12.2018) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ" до Службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: NIBULON S.A., Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка С.В., в якому просило визнати протиправними дії службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка С.В. в межах виконавчого провадження №55583162 у відношенні до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ", що полягають у направленні запиту державного виконавця (№55583162/20,1-4/23 від 03.09.2018).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В., вчиняючи виконавчі дії щодо витребування у позивача відомостей про належне приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія Райз") майно, що перебуває у позивача, стану заборгованості позивача перед ПАТ "Компанія "Райз", письмові пояснення щодо підстав її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів - діяв протиправно, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено обов'язку особи, яка не є стороною виконавчого провадження та не є особою, яка залучалася до проведення виконавчих дій, надавати таку інформацію.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимирович, в межах виконавчого провадження №55583162 у відношенні до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ", що полягають у направленні запиту державного виконавця (№55583162/20,1-4/23 від 03.09.2018).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції службова особа Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старший державний виконавець Сіренко С.В. та третя особа "NIBULON S.А." звернулись до суду з апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі Cлужбова особа Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старший державний виконавець Сіренко С.В. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дії положень п.3 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження " поширюється на позивача навіть незважаючи на те, що позивач не є стороною виконавчого провадження ВП №55583162. Посилання суду на ст.54 ЗУ "Про виконавче провадження", відповідач вважає безпідставними, оскільки державний виконавець позбавлений можливості отримати деталізовані дані про дебіторську заборгованість боржника від органів доходів та зборів. Відповідно ст.53 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Третя особа "NIBULON S.А." в апеляційній сказі просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що суд в порушення ч.1 ст.2 КАС України не встановив, яке саме право та законний інтерес позивача порушено оспорюваними діями державного виконавця, в чому конкретно полягає порушення таких прав та законних інтересів з боку державного виконавця. Пункт 21 ч.3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" не підлягав застосуванню. Судом безпідставно не застосовано п.3 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження". Крім того, Державна фіскальна служба України повідомила відповідача, що не володіє даними про дебіторську заборгованість юридичних осіб. Під час прийняття рішення не зазначено жодного належного ат допустимого доказу, який би підтверджував, що компетенція відповідача не поширюється на територію, де зареєстрований позивач.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду учасники справи в судове засідання не прибули, а тому, на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги "NIBULON S.А.", Службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55583162, відкрите 22.01.2018 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц, боржником в якому є ПАТ "Компанія Райз".

24.09.2018 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ" надійшов запит старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича № 55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року (а.с. 10-14), яким вимагалось протягом трьох днів з моменту отримання цього запиту надати відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наступну інформацію:

- відомості про належне приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз";

- довідку про стан заборгованості позивача перед ПАТ "Компанія "Райз", письмові пояснення щодо підстав та строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Поміж іншого, зазначено, що відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Вважаючи дії відповідача щодо направлення запиту державного виконавця позивачу протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушеного права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича щодо вимоги про надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ" протиправними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначаються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Частиною першою статті 14 Закону №1404-VIII передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За правилами частини другої вказаної статті для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 3, 14, 15 та 20 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Частиною четвертою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно частини п'ятої статті 18 Закону №1404-VIII під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином колегія суддів вважає, що у відповідності до пункту 9 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Отже, вимога державного виконавця не є виконавчою дією, не стосується вжиття заходів примусового виконання рішення, а тому відповідач складаючи та направляючи на адресу позивача вищевказану вимогу діяв з метою розшуку майна боржника на виконання вимог статті 18 Закону №1404-VIII.

Статтею 53 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55583162, з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц, про визнання та надання згоди на виконання рішення апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 р. № 4323А(і) про стягнення заборгованості в розмірі 17 536 000 доларів США з ПАТ «Компанія «Райз» (боржник) на користь «NIBULON S.A.» (стягувач).

Оскільки предметом вимоги відповідача було витребування інформації щодо належного приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) () майна, що перебуває у позивача, та майна чи коштів, які позивач повинен передати приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) () та довідки про стан заборгованості позивача перед приватним акціонерним товариством "Компанія "Райз" (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" ) (), письмових пояснень щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів, державний виконавець мав право надіслати позивачу запит №55583162/20,1-4/23 від 03.09.2018 та витребувати у останнього відповідні відомості згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» та не здійснював виконавчих дій.

Посилання позивача на те, що відповідач не мав права витребовувати від нього інформацію щодо дебіторської заборгованості перед ПАТ «Компанія «Райз» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ", колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як вже зазначалось, п.3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII надає державному виконавцю повноваження на вчинення таких дій без жодних умов чи обмежень та відповідач вимагав надати інформацію виключно про ПАТ «Компанія «Райз», що виключає втручання у таку господарську діяльність позивача.

При цьому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення відповідачем територіальної юрисдикції при надісланні останнім вимоги, зважаючи на наступні обставини.

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

У відповідності до пункту 3 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Пунктом 4 розділу I вказаної Інструкції передбачено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України.

Відтак, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання вимог, пов'язаних з виконанням рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, щодо вимоги надання інформації від ТОВ "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ".

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича щодо вимоги про надання інформації від товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ" протиправними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Так як, судом першої інстанції при постановленні рішення порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виникає необхідність у задоволенні апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги "NIBULON S.А.", Службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропідприємство "ЗЕЛЕНА ХВИЛЯ" до Службової особи Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України старшого державного виконавця Сіренка Сергія Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: NIBULON S.A., Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" про визнання дій протиправними скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 лютого 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.