Справа № П/811/1313/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2019 року

Київ

справа №П/811/1313/16

адміністративне провадження №К/9901/40071/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року (судді: Білак С.В., Олефіренко Н.А., Шальєва В.А.),

у справі № П/811/1313/16

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (далі - ОКВП «Дніпро-Кіровоград», підприємство) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (правонаступник Офіс великих платників ДФС, далі - відповідач), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.08.2016 року № про нарахування штрафу у розмірі 258 306,38 грн. та № про нарахування штрафу у розмірі 458 275,20 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення встановлено саме під час камеральної перевірки, а не документальної, а тому відсутні правові наслідки такої перевірки і податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. При цьому суд посилався на правову позицію Верховного Суду України, викладену у його постанові від 27.01.2015 року у справі №21-425а14.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року за наслідками апеляційного перегляду постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції посилався на те, що відносно позивача правомірно проведено камеральну перевірку в рамках статті 76 ПК України, особливістю якої є те, що вона проводиться без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Крім цього суд апеляційної інстанції відмовляючи в задоволенні позову не приймав посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду України у справі №21-425а14, оскільки вони стосуються процедури призначення і проведення документальних позапланових невиїзних перевірок, дотримання якої є підставою наказу про проведення перевірки і правових наслідків такої.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що питання своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів були предметом документальної перевірки, яка контролюючим органом стосовно позивача не проводилась. З огляду на викладене відсутні правові наслідки такої перевірки і податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 29.07.2016 року посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС проведено камеральну перевірку дотримання вимог п.50.1 ст.50, п.57.1 та п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України ОКВП «Дніпро-Кіровоград» щодо своєчасності сплати узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2014 року по 29.07.2016 року.

За наслідками перевірки податковим органом складено акт №474/28-09-48-13/03346822 від (а.с.8-16) яким зафіксовано порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України: несвоєчасна сплата узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість, а саме:

- грошових зобов'язань згідно «Податкової декларації з ПДВ», наданої ОКВП «Дніпро-Кіровоград», за звітні періоди: жовтень 2015р., вх. № від 19.11.2015 року, у сумі 1' 167' 054,30грн.; листопад 2015 року, вх. № від 18.12.2015 року, у сумі 1' 702' 242 грн.; січень 2016 року, вх. № від 22.02.2016 року, у сумі 518' 458 грн., чим порушено вимоги абз. 1 п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України;

- грошового зобов'язання за основним платежем згідно «Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок»: вх. № від 30.01.2014 року у сумі 66'959грн.; вх. № від 26.02.2014 року у сумі 316 грн.; вх. № від 31.03.2014 року у сумі 1333 грн.; вх. № від 26.08.2014 року у сумі 8050 грн.; вх. №56104967 від 01.10.2014 року у сумі 129грн.; вх. № від 22.01.2015 року у сумі 1 285 872,95 грн., чим порушено вимоги абз. 4 п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України

- грошового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 05.06.2014 року у сумі 83 375,63 грн., чим порушено вимоги абз. 4 п. 50.1 ст.50 Податкового кодексу України.

На основі висновків акта перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.08.2016 року:

- № , яким до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 258 306,38грн. на підставі ст.126 ПК України за затримку на 29 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 2 583 063,80 грн (а.с.19).

- № , яким до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» застосовано штраф у розмірі 20% в сумі 458 275,20грн. на підставі ст.126 ПК України за затримку на 272 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 2 291 376 грн (а.с.20).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судами, предметом камеральної перевірки, за наслідками якої відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, була перевірка дотримання позивачем граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом документальної перевірки є зокрема своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, що передбачено підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України. Порядок проведення камеральної перевірки передбачений статтею 76 ПК України.

Системний аналіз норм, які діяли на час проведення перевірки податковим органом в межах спірних правовідносин (до 01.01.2017 року), свідчить про те, що мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Натомість до 01 січня 2017 року (тобто до внесення змін до статті 75 Податкового кодексу України) питання своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів були предметом документальної перевірки.

Невиконання податковим органом порядку проведення документальних планових/позапланових перевірок на виконання вимог статей 77, 78, 79 Податкового кодексу України призводить до порушення відповідачем способу реалізації владних управлінських функцій та відсутності правових наслідків перевірки, яка не охоплювала на час її проведення питання своєчасності сплати грошового зобов'язання.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року по справі № 826/1975/17 (К/9901/33866/18).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на відміну від суду апеляційної інстанції, документальна перевірка відповідачем не проводилась, а тому відсутні правові наслідки проведеної відповідачем камеральної перевірки, яка не охоплювала на час її проведення питання своєчасності сплати грошового зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції відмовляючи в задоволенні позову правомірно не прийняв посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду України у справі №21-425а14, оскільки вони стосуються саме порядку проведення документальних планових / позапланових перевірок.

Проте при вірному вирішенні справи, додаткове посилання суду першої інстанції на практику Верховного Суду України не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції, на відміну від висновків суду першої інстанції, не відповідають правильному змісту правового регулювання вищенаведених норм, а тому у суду апеляційної інстанції не було підстав, встановлених статтею 202 КАС України (у редакції, чинній на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення), для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 скасувати, залишити в силі постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко