Справа № 808/661/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/661/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційні скарги Запорізької митниці ДФС та Компанії «Magnum Investments Ltd»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року

у справі № 808/661/18

за позовом Компанії «Magnum Investments Ltd»

до Запорізької митниці ДФС,

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Компанія «Magnum Investments Ltd» звернулася до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС, в якому просила:

визнати дії Запорізької митниці ДФС щодо оформлення митних декларацій №112010002/2014/002380 від 05.09.2014, №112010002/2014/002381 від 05.09.2014 у режимі «відмова на користь держави» незаконними;

зобов'язати Запорізьку митницю ДФС передати власнику або уповноваженій ним особі літак ЯК-42Д бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 із авіадвигунами Д-36 серії 1 №004 та №014 з формулярами до них.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог ст. 183 Митного кодексу України розміщення товару - літак ЯК 42 Д з двома двигунами - у режим «відмова на користь держави», здійснено ДП «Івченко-Прогрес», який не є його власником. Право на заявлення товару у митний режим «відмова на користь держави» згідно із ст. 183 Митного кодексу України належить виключно власнику, який свідомо розуміє всі наслідки відмови на користь держави, або уповноваженій ним особі, проте ДП «Івченко-Прогрес» не було наділено позивачем (власником товару) повноваженнями щодо заявлення у митний режим «відмова на користь держави». Окрім цього, на думку позивача, при поміщенні зазначених товарів у митний режим «відмова на користь держави» відповідачем порушені вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №427 «Про затвердження переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави», відповідно до якої товари, строк придатності для споживання або використання яких закінчився, не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.07.2018 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Запорізької митниці ДФС у оформленні митних декларацій №112010002/2014/002380 від 05.09.2014, №112010002/2014/002381 від 05.09.2014 у режимі «відмова на користь держави». В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що за встановлених обставин справи оформлення товару у митний режим відмови на користь держави здійснено за заявами ДП «Івченко-Прогрес», який не був наділений власником літаку повноваженнями щодо заявления у митний режим «відмова на користь держави». Оскільки матеріали справи не містять підтвердження факту, що власник спірного літака відмовлявся від права власності на літак на користь держави, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо оформлення митних декларацій у режимі «відмова на користь держави».

Щодо решти позовних вимог про зобов'язання відповідача передати власнику або уповноваженій ним особі літак ЯК-42Д бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 із авіадвигунами Д-36 серії 1 №004 та №014 з формулярами до них суд дійшов висновку про їх необґрунтованість з огляду на те, що наявні в матеріалах справи документи (докази) містять розбіжності у номері літака. Крім того, судом зазначено, що з наданих позивачем документів однозначно не вбачається, що він є власником літака Як-42 Д для цивільної авіації, бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019, із авіадвигунами Д-36 серії 1 №004 та №014, які перебувають на зберіганні КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» за договором зберігання від 26.06.2014 №2.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги.

Відповідач просить скасувати рішення суду і залишити позов без розгляду. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно поновлено пропущений позивачем строк звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач ще у 2015 році звертався до Державної фіскальної служби України з листами про не правомірність дій Запорізької митниці ДФС, яка оформила літак та двигуни у режим відмова на користі держави, тобто позивач ще у 2015 році знав про порушення своїх прав. При цьому вже в самих зверненнях до Державної фіскальної служби України позивач конкретно зазначав, хто здійснив митне оформлення, коли було здійснено митне оформлення, що свідчить про його обізнаність про всі обставини справи і його звернення до Державної фіскальної служби України, як до вищестоящої інстанцією обумовлено єдиною метою вплинути на Запорізьку митницю ДФС в повернені літака. Крім цього у своєї відповіді від 16.01.2016 Державна фіскальна служба України конкретно запропонувала позивачу звернутися до Запорізькій митниці ДФС , яка здійснювала митне оформлення даного літака. Але, позивач звернувся до митниці лише у листопаді 2017 року.

По суті прийнятого судом першої інстанції рішення відповідач вказує, що з огляду на укладений ДП «Івченко-Прогрес» з Авіакомпанією «AVIALINX TRADING L.L.C.» зовнішньоекономічний контракт ДП «Івченко-Прогрес» як декларантом подано заяви щодо розміщення літака та двигунів в митний режим переробки на митній території України, після виконання передбачених умовами вказаного контракту робіт ДП «Івченко-Прогрес» задекларувало літак та двигуни в митний режим реекспорту та встановлено певні строки доставки (вивезення). В подальшому у зв'язку з незабезпеченням компанією «AVIALINX TRADING L.L.C.» умов контракту по зворотному вивезенню літака за межі митної території України, ДП «Івченко-Прогрес» подані заяви щодо надання дозволу на поміщення товарів літака ЯК-42 Д з авіаційним двигуном Д-36 сер. 1 заводський №014 - 1 шт. та двигуна Д-36 сер. 1 заводський №004 - 1 шт. в митний режим відмови на користь держави. Посилаючись на ст.ст.71, 184 Митного кодексу України, п. 16 додаткової угоди від 11.09.2012 № 10 до зовнішньоекономічного договору від 30.10.2007 № 1323/5828-784-07037 між ДП «Івченко-Прогрес» та Авіакомпанією «AVIALINX TRADING L.L.C.», відповідач зазначив, що ДП «Івченко-Прогрес» як резидент - сторона зовнішньоекономічного договору, наділена зазначеним договором правами та обов'язками по відношенню до предмету зовнішньоекономічного договору, та відповідно як декларант в розумінні п. 1 ч.1 ст. 265 Митного кодексу України та ч.1 розділу VII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну від 31.05.2012 № 657, подав заяву на розміщення літака в митний режим відмови на користь держави. У митниці не було підстав для визнання зовнішньоекономічного договору між ДП «Івченко-Прогрес» та Авіакомпанією AVIALINX TRADING L.L.C. недійсним у судовому порядку. Також, вищезазначений зовнішньоекономічний договір з доповненнями, всі додані комерційні та товаросупровідні документи, переписка з ДП «Івченко-Прогрес» велась від імені AVIALINX TRADING L.L.C., м.Дубай, ОАЕ та жодні посилання в наданих митниці документах на компанію «Magnum Investments Ltd.» у зв'язку з зазначеною зовнішньоекономічною операцією відсутні. Наявна в митниці інформація про листування AVIALINX TRADING L.L.C. з власником товару (потрібно так розуміти, що це «Magnum Investments Ltd.» ) свідчить про бездіяльність власника товару по належному завершенню митного режиму переробки на митній території України шляхом реекспорту продуктів переробки відповідно до вимог статті 147 Митного кодексу України. Виходячи з наведених обставин, відповідач вважає, що дії митниці, що розмістила даний літак в режим відмови на користь держави, є правомірними.

З приводу вимог позивача про зобов'язання відповідача передати власнику літака або уповноваженій ним особі літак ЯК 42Д бортовий номер EP-QFB, заводський № 019 з авіадвигуном Д-36, заводський № 014 та № 004 з формулярами до них, відповідач зазначає, що ніяких доказів, які підтверджували, що підприємство Magnum Investments Ltd. є власником літака заводським номером № 019 до суду не надано, оскільки за контрактом № VS2002/103019 від 11.08.2002 підприємство придбало літак ЯК 42Д заводський №03019.

Крім цього, повернення товару та здійснення відповідних митних процедур, у випадку оформлення товару в режим відмови на користь держави, діючим законодавством не передбачено.

Позивач в поданій апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що є власником літака ЯК-42 Д, заводський номер 019 із авіаційними двигунами Д-36 серії 1 № 014 та № 0049 з 2002 року. На момент оформлення літака у митний режим «відмова на користь держави» декларантом ДП «Івченко-Прогрес» до заяви від 02.09.2014 №79-14/6173 був наданий пакет документів, серед яких копія Sertificate of registration 51, виданий Міністерством дорожнього руху та транспорту Ісламської Республіки Іран 07.12.2010, в графі 3 «Aircraft serial No» (серійний номер) якого зазначений №03019, отже це є один і той же літак.

Щодо висновків суду першої інстанції про задоволення позову в частині визнання протиправними дій митниці, позивач погоджується з судом першої інстанції, зазначає, що в порушення вимог ст. 183 Митного кодексу України розміщення товару - літак ЯК 42 Д з двома двигунами у режим «відмова на користь держави» здійснено ДП «Івченко-Прогрес», який не є його власником. Також ДП «Івченко-Прогрес» не було наділено позивачем (власником товару) повноваженнями щодо заявлення у митний режим «відмова на користь держави». Окрім цього, при поміщенні зазначених товарів у митний режим «відмова на користь держави» відповідачем порушені вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №427 «Про затвердження переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави», відповідно до якої товари, строк придатності для споживання або використання яких закінчився, не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави. Фактично літак був розукомплектований - в стані, не придатному для використання (зняті двигуни та не встановлені на літак), відсутні чинні документи в експлуатанта літака, що підтверджують непридатність літака до експлуатації (призупинений сертифікат експлуатанта, відсутній сертифікат льотної придатності), про що ДП «Івченко-Прогрес» було проінформовано листом авіакомпанії «AVIALINX TRADING L.L.C.» від 28.08.2014 №Reg2828/TA/2014. Контракт №1323/5828-784-07037 від 30.10.2007 між ДП «Івченко- Прогрес» та Компанією «AVIALINX TRADING L.L.C.» на ремонт двигунів не можна вважати документом, який підтверджує право власності, розпорядження, користування ДП «Івченко- Прогрес» літаком Ж- 42Д, заводський №03019, бортовий № EP-QFB з авіадвигуном Д-36, заводський №014 та авіадвигуном Д-36, заводський №004. В порушення вимог ч.6 ст. 264 Митного кодексу України відповідач прийняв митну декларацію №112010002/2014/002380 (порядковий №660) від 05.09.2014 у відношенні літака Ж-42Д бортовий №ЕР-QFВ, заводський № 019 із авіадвигуном Д-36 серії 1 № 014 та митну деклараційні 12010002/2014/002380 (порядковий №661) від 05.09.2014, у відношенні авіаційного двигуна Д-36 серії 1 № 004 для митного оформлення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, вважає за необхідне зазначити наступне.

З приводу задоволення судом першої інстанції клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. (ч.1 ст.121 КАС України).

Вирішуючи питання про наявність поважних причин пропуску позивачем законодавчо встановленого строку звернення до адміністративного суду з позовом ухвалою від 03 травня 2018 року, судом першої інстанції надано оцінку обставинам, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, внаслідок чого суд дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску строку. Судом враховано, що з 2015 року компанія намагалася вирішити питання в досудовому порядку та вирішити питання щодо перегляду Запорізькою митницею ДФС рішення щодо оформлення митних декларацій у режимі «відмова на користь держави». При цьому компанія давно розшукувала зникле майно, яке пропало після прильоту літака на ремонт, втім була відома лише загальна інформація та з неофіційних джерел, і тальки після проведення тематичної перевірки Запорізької митниці ДФС щодо правильності оформлення в митний режим відмова на користь держави літака та окремо двигуна, результати якої викладені в акті від 20.03.2017, у позивача з'явились документи, необхідні для звернення до суду.

Виходячи з наведених обставин, приписів ст.90 КАС України, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, вирішення спору між сторонами по суті.

В ході розгляду справи, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, сторонами не спростовується, що відповідно до Контракту № VS2002/103019 від 11.08.2002 Компанія «Magnum Investments Ltd» (позивач) придбала у «ВМС Agro-Industry A.S», Kroftova 1/329, 5000 Praha 5, Crech Republic, повітряне судно - літак ЯК-42Д, заводський №03019, з трьома авіадвигунами Д-36 - №004, №014, №013, які відповідно до акту прийому-передачі передано позивачу 16 березня 2003 року.

01.05.2009 між Компанією «Magnum Investments Ltd» та компанією «AVIALINX TRADING L.L.C.», Reg.№1001055, P.O. Box 94992, Dubai, U.A.E. укладено договір на невизначений термін про генеральну агенцію з продажу 0105-09/Yак-42 Р/АС МІ, згідно умов якого позивач призначив агента з продажу та експлуатації вищевказаного літака - компанію «AVIALINX TRADING L.L.C.». Агент зобов'язується: виконувати від імені позивача продаж або передачу в оренду вищевказаного літака, що нежить позивачу, надавати допомогу з виконання всіх видів технічного обслуговування, підписувати та виконувати контракти з технічної підтримки; збирати та отримувати платежі, що стосуються продажу та оренди літака; приймати та звільняти працівників та визначати здійснювати управління Договорами продажу та оренди літака; домовлятися з банками, фінансовими та кредитними установами; видавати та здійснювати заміну довіреностей, а також, у разі отримання чи очікування інструкцій від позивача, агент зобов'язується скоювати від імені позивача інші випадкові чи пов'язані з ними послуги, що можуть бути розумно необхідні для правильного та ефективного ведення справи.

На виконання своїх обов'язків Компанія «AVIALINX TRADING L.L.C.» надала вищевказаний літак у використання в Ісламську Республіку Іран компанії «FARS QESHM AIRLINERS» (м. Тегеран).

30.10.2007 Компанією «AVIALINX TRADING L.L.C.» з Державним підприємством «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» імені академіка О.Г. Івченко (далі - ДП «Івченко-Прогрес») укладений Контракт № 1323/5828-784-07037 щодо надання послуг з експлуатації з технічного стану двигунів типу Д-36 серії 1 з урахуванням доповнень до контракту №9 від 02.12.2011, додатку №1 від 20.02.2012 до Доповнення №9, Доповнення №10 від 11.09.2012, додатку №2 від 28.11.2013 до Доповнення №9, Доповнення №11 від 11.12.2013.

Відповідно до п.16 додаткової угоди від 11.09.2012 № 10 до вказаного зовнішньоекономічного Контракту від 30.10.2007 № 1323/5828-784-07037 сторони зовнішньоекономічного договору встановили, що після завершення строку ремонту (360 днів) і не вивезення літака, літак буде оформлений в режим відмови на користь держави.

Листом від 30.10.2017 №1180/11/08-70-03-03-ЗПі митницею повідомлено позивача, що літак Як-42 Д для цивільної авіації, бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 з авіадвигуном Д-36 серії 1 заводський №014 та авіадвигун Д-36 серії 1 заводський №004 перебувають на зберіганні КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» (м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4) за договором зберігання від 26.06.2014 №2.

Згідно заяви ДП «Івченко-Прогрес» від 02.09.2014 №79-14/6173 вказаний літак з авіадвигуном Д-36 серії 1 заводський №014 за митною декларацією від 05.09.2014 №/2014/002381 та згідно з заяви ДП «Івченко-Прогрес» від 02.09.2014 №79-14/6174 авіадвигун Д-36 серії 1 заводський №004 за митною декларацією від 05.09.2014 №112010002/2014/002380 оформлені в режим відмови на користь держави.

На запит позивача № 2 від 26.10.2017, зареєстрований в митниці за №ЗПІ32 від 26.10.2017, відповідачем надано підприємству копію акту про результати тематичної перевірки Запорізької митниці ДФС від 20.03.2017 №666/99-99-18-02-03-18.

Перевіркою встановлено, що 05.10.2012 рейсом № QFZ5700 із аеропорту «Масхад» (Іран) до аеропорту комунального підприємства «Аеропорт «Запоріжжя» в пункт пропуску «Запоріжжя-аеропорт» прилетів літак ЯК-42 бортовий номер ЕР-QFВ.

В генеральній довіреності, що надана посадовій особі митниці на цей рейс, виконавцем рейсу зазначена Іранська авіакомпанія «FARS QESHM AIR LINERS». На момент здійснення робочою групою перевірки документи, які були підставою для здійснення митного оформлення рейсу № QFZ5700, відсутні.

Перевіркою також встановлено, не заперечується позивачем, що 21.03.2013 на митний пост «Запоріжжя-аеропорт» Запорізької митниці ДП «Івченко-Прогрес» подано заяву від 21.03.2013 №79-15-35/004 про надання дозволу на поміщення товарів: літак Як-42 Д, бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 з авіадвигунами Д-36 заводський №024Р та №014 у митний режим переробки на митній території України, до якої додано зовнішньоекономічний контракт від 30.10.002 №1323/5828-784-07037, укладений між Компанією «AVIALINX TRADING L.L.C.» та ДП «Івченко-Прогрес», додаток до нього від 11.09.2012 №10, рахунок-проформа від 05.10.2012 №1, посвідчення ДСЕКУ від 12.08.2010 №237/08/2013, лист ДП «Івченко-Прогрес» до Запорізької митниці від 13.11.2012 №79-14/2150.

Т.в.о. начальника митного поста «Запоріжжя-аеропорт» Шаповаловим В.П. на підставі поданої заяви та доданих до неї документів наданий дозвіл на поміщення літака в статусі «товару» в митний режим переробки на митній території України. При цьому, робочою групою звернуто увагу як на різницю у номері літака в заяві від 21.03.2013 №79-15-35/004, в Доповненнях від 11.09.2012 №10 до контакту, так і на візуальну різницю якості друку першої та другої сторінки доповнення.

За МД від 22.03.2013 №112010000/2013/000694 літак ЯК-42 Д бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 з двигунами Д-36 заводський №024Р та №014 оформлено в митний режим переробки на митній території України та встановлено термін закінчення дії митного режиму - 16.03.2014.

В подальшому, відповідно до Технічного акту оцінки технічного стану двигуна Д-36 заводський №024Р від 12.04.2013, технічний стан двигуна був визнаний незадовільним, тому на підставі листів ДП «Івченко-Прогрес» від 16.04.2013 №329/НИО та «AVIALINX TRADING L.L.C.» від 20.05.2013 №2005/МІ/2013, двигун був демонтований з літака та направлений на адресу ТОВ «Авіакомпанія «ТУЛПАР», м. Казань, Росія, за МД від 12.06.2013 №112010000/2013/001557.

16.12.2013 відповідно до доповнень від 02.12.2011 №9 та від 11.12.2013 №11 до контракту від 30.10.2007 №1323/5828-784-07037 та рекламаційного акту від 11.12.2013 б/н до митного поста «Запоріжжя-аеропорт» ДП «Івченко-Прогрес» надана заява №79-15/142 щодо розміщення двигуна Д-36 сер. 1 №004, який надійшов на адресу підприємства від підприємства «I.C.S. «Cago-Exportica» SRL, Флорешель, с. Лунга, Молдова, в митний режим переробки на митній території України. До заяви додані зовнішньоекономічний контракт від 30.10.002 №1323/5828-784-07037 між Компанією «AVIALINX TRADING L.L.C.» та ДП «Івченко-Прогрес», доповнення до нього від 02.12.2011 №9, доповнення від 11.12.2013 №111, рахунок-проформа від 12.12.2013 №3, посвідчення ДСЕКУ від 02.09.2013 №237/20/2016, лист ДП «Івченко-Прогрес» від 13.11.2012 №79-14/2150.

16.12.2013 начальником ВМО №2 митного поста «Запоріжжя-аеропорт» на підставі поданої заяви та доданих до неї документів наданий дозвіл на поміщення двигуна в митний режим переробки на митній території України, у зв'язку із чим 17.12.2013 до ВМО №2 митного поста «Запоріжжя-аеропорт» для здійснення митного оформлення надано електронну митну декларацію №112010002/2013/003619, за якою двигун Д-36 сер. 1 №004 оформлений у митний режим «переробки на митній території України» та встановлено термін закінчення митного режиму - 15.06.2014.

ДП «Івченко-Прогрес» листом від 25.02.2014 №79-14/1520 повідомило компанію «AVIALINX TRADING L.L.C.» про виконання зобов'язань по ремонту двигунів літака, на який 07.03.2014 ДП «Івченко-Прогрес» отримано лист №0703/АТ/2014 про неможливість проведення монтажних робіт двигунів на літак для повного укомплектування.

Після виконання передбачених умовами зовнішньоекономічного договору від 30.10.002 №1323/5828-784-07037 робіт, згідно із МД від 13.03.2014 №112010002/2014/000589 ДП «Івченко-Прогрес» задекларовано літак Як-42 Д, бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 з двигуном заводський №014 в митний режим реекспорту та встановлено строк доставки (вивезення) 18.03.2014, при цьому, у графі 25 ЕМД вказано код « 40» - авіаційний транспорт, проте номер рейсу в графі 21 ЕМД не вказаний, при цьому, на літаку був встановлений тільки один двигун (фактично літак не міг експлуатуватися).

Після проведеного ремонту, 12.06.2014 до закінчення строку переробки (15.06.2014) за МД від 12.06.2014 №112010002/2014/001496, двигун №004 також оформлено у митний режим реекспорту, та встановлено строк доставки (вивезення) 17.06.2014.

18.07.2014 відповідно до Акту приймання-передавання майна №11, літак Як-42 Д, бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 з одним двигуном Д-36 заводський №014, що був оформлений за ЕМД від 13.03.2014 №112010000/2013/00694, та відповідно до уніфікованої квитанції форми - МД-1 серія КБ №454215, двигун Д-36 сер. 1 № №004, що був оформлений за ЕМД від 12.06.2014 №112010002/2014/001496, головним державним інспектором митного поста «Запоріжжя-аеропорт» передані на склад митниці.

14.08.2014 листом №79-14/5804 ДП «Івченко-Прогрес» повторно звернулось до компанії «AVIALINX TRADING L.L.C.» щодо подальших дій з літаком, у зв'язку із незабезпеченням авіакомпанією «AVIALINX TRADING L.L.C.» умов контракту по зворотному вивезенню літака за межі митної території України.

Керуючись п.16 додаткової угоди від 11.09.2012 №10 до зовнішньоекономічного Контракту від 30.10.002 №1323/5828-784-07037, 05.09.2014 ДП «Івченко-Прогрес» подані заяви від 02.09.2014 №79-14/6173 та №79-14/6174 щодо надання дозволу на поміщення товарів літак Як-42 Д, бортовий реєстраційний №ЕР-QFВ, заводський №019 з авіаційним двигуном Д-36 заводський №014 та двигуна Д-36 сер. 1 №004 в митний режим відмови на корить держави.

05.09.2014 начальником митного поста «Запоріжжя - аеропорт» надані дозволи на поміщення товарів у митний режим «відмови на користь держави» за вищезазначеними заявами ДП «Івченко-Прогрес».

За МД №112010002/2014/002380 від 05.09.2014 літак Як-42 Д, бортовий реєстраційний №ЕР-QFВ, заводський №019 з авіадвигуном Д-36, заводський №014 та від 05.09.2014 №112010002/2014/002381 авіадвигун заводський №004 оформлено в митний режим відмови на користь держави.

Листами від 07.10.2015, 23.12.2015 позивач звертався до ДФС України з проханнями переглянути незаконні дії Запорізької митниці по оформленню майна у митний режим «відмови на користь держави», проте відповідь не отримано.

Наявні листи від 11.11.2015 №26052/5/99-99-24-02-03-16, від 16.01.2016 №781/6/99-99-24-02-03-15, від 21.04.2016 №9082/6/99-99-24-02-03-15 не містили жодної інформації щодо місцезнаходження спірного літака.

Із пояснень представників позивача встановлено, що тільки після 01.11.2017 позивач дізнався, що Запорізькою митницею ДФС було здійснене митне оформлення митних декларацій від 05.09.2014 у режимі «відмова на користь держави».

Вважаючи дії відповідача щодо оформлення митних декларацій №112010002/2014/002380 від 05.09.2014, №112010002/2014/002381 від 05.09.2014 у режимі «відмова на користь держави» протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому також просив суд зобов'язати відповідача передати власнику або уповноваженій ним особі літак ЯК-42Д бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 із авіадвигунами Д-36 серії 1 №004 та №014 з формулярами до них.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст.308 КАС України, погоджується з судом першої інстанції.

Відповідно до п.25 ч.1 ст.4 Митного кодексу України митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених Митним кодексом.

За правилами ст.71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Відповідно до ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ст.265 МК України декларантами мають право виступати:

1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір;

2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Декларантами можуть бути тільки резиденти, крім випадків переміщення через митний кордон України:

1) громадянами - особистих речей, транспортних засобів особистого користування та інших товарів для особистих, сімейних чи інших потреб, не пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності;

2) особами, які мають пільги згідно із статтями 383-386, 388, 389, 391, 392 цього Кодексу, - товарів, у зв'язку із ввезенням яких на митну територію України та вивезенням їх за межі цієї території такі пільги надаються;

3) представництвами іноземних фірм - товарів, що не підлягають відчуженню та призначені для службового користування цих представництв при декларуванні у митні режими тимчасового ввезення, реекспорту, транзиту, а також імпорту щодо товарів, ввезених для власних потреб таких представництв;

4) іноземними перевізниками - товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються територією України прохідним транзитом;

5) інших випадків, коли відповідно до законодавства України нерезидент має право розпоряджатися товарами на митній території України.

Приймаючи до уваги, що декларування літака Як-42 Д, бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 з одним двигуном Д-36 сер. 1 №014 та двигун Д-36 сер. 1 № №004 здійснювалось на підставі зовнішньоекономічного контракту ДП «Івченко-Прогрес», декларантом в спірному випадку є резидент - сторона зовнішньоекономічного контракту від 30.10.002 №1323/5828-784-07037.

Питання, пов'язані з поміщенням товарів у митний режим відмови на користь держави, регламентовані положеннями глави 26 Митного кодексу, та розділом VII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981.

Відповідно до ст.183 МК України відмова на користь держави - це митний режим, відповідно до якого власник відмовляється від іноземних товарів на користь держави без будь-яких умов на свою користь.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.184 МК України у митний режим відмови на користь держави поміщуються іноземні товари.

Відмова від товарів на користь держави здійснюється за відповідною письмовою заявою власника цих товарів та з дозволу органу доходів і зборів.

Згідно ст.185 МК України митний режим відмови на користь держави завершується після розміщення товарів на складі органу доходів і зборів.

Відповідальність за неправомірне розпорядження товарами шляхом їх поміщення в митний режим відмови на користь держави несе декларант. Органи доходів і зборів не відшкодовують будь-які майнові претензії осіб, які мають повноваження щодо товарів, від яких декларант відмовився на користь держави.

Розділом VII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012, встановлено, що дозвіл на поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави надається керівником або вповноваженою ним посадовою особою митного органу, у зоні діяльності якого перебувають такі товари, за заявою власника товарів або уповноваженої ним особи.

Разом із заявою митному органу подаються оригінали, а в разі їх відсутності - засвідчені в установленому порядку копії:

документів, що засвідчують право заявника розпоряджатися товарами,

наявних товаротранспортних та інших товаросупровідних документів;

інших документів, необхідних для підтвердження можливості поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави (за бажанням заявника).

Рішення про надання дозволу на поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави або про відмову у наданні такого дозволу приймається митним органом з урахуванням положень Переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 427, не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви.

Рішення про надання дозволу на поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави або про відмову у наданні такого дозволу оформлюється митним органом шляхом заповнення відповідних розділів заяви.

Про прийняте рішення митний орган зобов'язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою.

У разі прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави митний орган зобов'язаний повідомити про причини та підстави такої відмови.

Митне оформлення товарів у митний режим відмови на користь держави здійснюється митним органом, яким надано відповідний дозвіл на поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави.

Для здійснення митного оформлення товарів у митний режим відмови на користь держави їх власник або вповноважена ним особа доставляє ці товари на склад митного органу.

Підставою для розміщення товарів на склад митного органу є дозвіл митного органу на поміщення цих товарів у митний режим відмови на користь держави.

Для поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави митному органу подається МД або інший документ, передбачений законодавством України з питань державної митної справи.

Отже, визначаючи правила та умови поміщення товару у митний режим відмови на користь держави, законодавець встановив відповідні, певні умови, в тому числі, визначив осіб, які мають право заявления товару у митний режим відмови на користь держави, якими є виключно власник або належним чином уповноважена ним особа, яка, про що вірно зазначено судом першої інстанції, свідомо розуміє всі наслідки відмови на користь держави. При цьому така особа має документально підтвердити своє право розпоряджатися цим товаром.

Наведені вище приписи Митного кодексу в повній мірі узгоджуються з нормами Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст.346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності, що здійснюється шляхом заявлення про відмову та вчинення дій, що свідчать про відмову від права власності на це майно.

Відповідно до статті 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Виходячи з наведених правових норм та встановлених судом обставин, суд першої інстанції вірно встановив, що Державне підприємство «Івченко-Прогрес», будучі стороною зовнішньоекономічного контракту від 30.10.002 №1323/5828-784-07037, укладеного з компанією «AVIALINX TRADING L.L.C.» на ремонт двигунів, не є власником спірного літака та двигунів.

Також, приймаючи до уваги відсутність належних доказів, що компанії «AVIALINX TRADING L.L.C.» належить право власності на означений вище літак Як-42 Д, бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 з двигуном Д-36 сер. 1 №014 та двигун Д-36 сер. 1 №004, ДП «Івченко-Прогрес» не може вважатися особою, належним чином уповноваженою власником літаку повноваженнями щодо заявлення у митний режим відмови на користь держави, навіть з урахуванням умов п. 16 додаткової угоди від 11.09.2012 №10 до зовнішньоекономічного контракту від 30.10.002 №1323/5828-784-07037, на який посилається відповідач.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про недотримання відповідачем наведених вище положень Митного кодексу України та Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012, при оформленні митних декларацій №112010002/2014/002380 від 05.09.2014, №112010002/2014/002381 від 05.09.2014 у режимі відмови на користь держави, оскільки у спірному випадку у митного органу були відсутні належні документи на підтвердження того факту, що ДП «Івченко-Прогрес» є особою з відповідними повноваженнями, і власник спірного літака відмовився від права власності на цей літак на користь держави, що, відповідно, свідчить про недотримання відповідачем критеріїв, визначених п.п. 1. 3 ч.2 ст.2 КАС України, яким має відповідати дії суб'єкта владних повноважень.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що встановлюючи факт протиправності оскаржуваних дій відповідача, суд виходить виключно з досліджених у справі обставин щодо дотримання митним органом правил поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави в частині здійснення митного оформлення товарів у вказаний митний режим за умови наявності (в даному випадку відсутності) певного волевиявлення власника цих товарів.

Разом з тим, в межах даної адміністративної справи питання права власності на вказаний вище літак Як-42 Д, бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 з двигуном Д-36 сер. 1 №014 та двигун Д-36 сер. 1 №004 з встановленням певних фактів не вирішується як таке, що виходить за межі повноважень адміністративного суду.

Незважаючи на те, що з огляду на наявні в матеріалах справи документи, факт належності вказаного літака та двигунів певній особі, в даному випадку позивачеві, підлягає доказуванню і встановленню поза межами адміністративного процесу, суд, вирішуючи питання щодо права звернення позивача до суду з даним позовом відповідно до ст.5 КАС України, виходить з наявного у позивача інтересу до предмету декларування за митними деклараціями №112010002/2014/002380 від 05.09.2014, №112010002/2014/002381 від 05.09.2014.

Втім, з огляду на вищенаведене апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог про зобов'язання відповідача передати власнику або уповноваженій ним особі літак Як-42 Д, бортовий №ЕР-QFВ, заводський №019 з авіадвигунами Д-36 серії 1 №014 та №004 з формулярами до них.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.239 МК України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 липня 2012 року за № 1097/21409, Порядку роботи складу митниці ДФС, видача товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці здійснюється за правилами, встановленими розділом ІХ вказаного Порядку, зокрема, видача зі складу Митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення особам, зазначеним у пункті 9.1 цього розділу, здійснюється за умови подання на ім'я керівника Митниці або особи, яка виконує його обов'язки, відповідної заяви/звернення, у якій зазначаються поштова адреса та за наявності електронна адреса і контактний телефон заявника.

До заяви/звернення долучаються документи, що засвідчують особу (повноваження особи), а також інші необхідні документи з числа визначених у пунктах 9.8 та 9.9 цього розділу (п.9.2 Порядку № 627).

При цьому згідно ст.242 МК України, п.9.1 Порядку № 627 товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Докази дотримання вказаних вище норм матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Запорізької митниці ДФС та Компанії «Magnum Investments Ltd» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року у справі № 808/661/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко