Справа № 200/10268/18-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року справа №200/10268/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року у справі №200/10268/18-а (головуючий суддя І інстанції Аканов О.О., складену в повному обсязі 07 грудня 2018 року в м. Слов'янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо припинення соціальних виплат позивачу з 01 червня 2014 року;

- зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу страхові виплати з 01.06.2014 року.

В обґрунтування позову зазначив, що отримував щомісячні страхові регресні виплати у зв'язку з професійним захворюванням у відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Сніжне Донецької області. З 01.06.2014 виплата відповідачем була призупинена з посиланням на те, що суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеному кабінетом Міністрів України. Вважає такі дії відповідача такими, що порушують його конституційні права, Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в особі Бахмутського міського відділення щодо припинення щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 з 01.06.2014 року. Зобов'язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в особі Бахмутського міського відділення відновити нарахування та виплатити щомісячні грошові суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 з 01.06.2014 року.

Не погодившись з судовим рішенням, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт зазначив, що позивач за даними Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду соціального страхування України перебуває на обліку у Фонді з 25.11.2011 року та по травень 2014 року отримував щомісячні страхові виплати за місцем реєстрації у Сніжнянському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області . Позивач з вересня 2018 року перебуває на обліку в Бахмутському міському відділенні та отримує страхові виплати. Постанов про припинення виплат відділенням не приймалось. Провести виплати за минулий час неможливо, оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнятий відповідний окремий порядок здійснення соціальних виплат за минулий період внутрішньо переміщеним особам».

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1) є пенсіонером за віком відповідно до посвідчення НОМЕР_2 та згідно довідки Донецького обласного МСЕК № 5 від 22.04.2014 № 238786 має 25відсотків втрати професійної працездатності безстроково. (а.с. 28-29).

Відповідно довідки і № від 15.05.2018 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, як внутрішньо переміщена особа.(а.с. 30).

05.09.2018 року позивач звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду Соціального страхування Бахмутського міського відділення в Донецькій області із заявою про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.05.2018 року за № . (а.с. 37).

Постановою відповідача про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати від 13.09.2018 № 0502/21102/19 продовжено потерпілому ОСОБА_1, номер справи 21102, номер випадку 21102, раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 3105,86 грн. Виплати провадити з 01 вересня 2018 року безстроково. (а.с. 38).

Довідкою відповідача від 21.11.2018 № 06/3936 підтверджується нарахування страхових виплат з вересня 2018 року. (а.с. 39).

На запит адвоката відповідач листом № 06/3300 від 08.10.2018, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08червня 2016 № 365» надав інформацію, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних , які не виплачені за минулий період обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України». (а.с. 16).

Згідно довідки Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про страхові виплати, які обліковуються за потерпілим на виробництві ОСОБА_1, позивачу не виплачено щомісячні страхові виплати за травень 2014 року та починаючи з липня 2014 по серпень 2018 включно.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту 1 частини першої та другої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV) страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

За приписами частини 4 цієї статті виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Частиною 7 статті 47 Закону № 1105-XIV визначено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Як встановлено судом, позивач отримує страхові виплати з 2011 року та до звернення із заявою до відповідача про продовження страхових виплат мешкав на території проведення антитерористичної операції, а саме м. Сніжне Донецької області.

Відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. В цьому переліку є й м. Сніжне Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275 затверджено перелік населених пунктів, де здійснюється антитерористична операція, і в цьому переліку зазначено м. Сніжне Донецької області.

Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11 грудня 2014 року № 20, затверджено порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції.

Зазначеним порядком передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта.

Страхові витрати на медичну та соціальну допомогу, що здійснюються щомісяця особам, які тимчасово переміщені, нараховуються з місяця подання заяви або з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати на медичну та соціальну допомогу органом виконавчої дирекції Фонду, в якому зберігалася справа про страхові виплати на той час, та фінансуються впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття рішення, яке оформлюється відповідною постановою.

Абзацом 1 частини 1 статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»(в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» установлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов'язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до пункту 6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки.

Тобто, наведеними вище нормами обов'язок по наданню матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» внутрішньо переміщеним особам, покладений на виконавчі дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) таких осіб.

За таких обставин, посилання відповідача на те, що ним не приймалося постанов про припинення виплат не прийнято судом до уваги.

Звернення позивача із заявою про виплату раніше призначеної страхової виплати понад 3 року з часу припинення не залежало від волі позивача та зумовлено об'єктивними обставинами - проведення у Донецькій області антитерористичної операції, а тому посилання відповідача на те, що позивач з моменту початку проведення антитерористичної операції та до вересня 2018 року не звертався до Фонду на території, підконтрольній органам влади України з метою продовження раніше призначеної страхової виплати та отримання заборгованості також судом до уваги не приймається.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом частини 2 цієї статті суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У рішенні від 26 червня 2016 по справі «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10 в § 53 Суд повторив, що 53 Суд повторює, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. серед багатьох інших джерел рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» заява № 25701/94, п.п. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Крім того, слід зазначити, що закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України відносяться до категорії підзаконних.

З огляду на викладене, підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили, відтак, посилання апелянта на положення підзаконних нормативно-правових актів є необґрунтованим.

Проте, суд першої інстанції, задовольняючи позов в повному обсязі, зобов'язав відповідача відновити нарахування та виплатити щомісячні грошові суми з 01.06.2014 року, при цьому відповідно до інформації Бахмутського відділення Фонду соціального страхування у Донецькій області, позивачу здійснена страхова виплата за червень 2014 року та з вересня 2018 року ОСОБА_1 отримує страхові виплати. Отже, постанова суду підлягає зміні з доповненням в абзаці третьому резолютивної частини словами «з урахуванням виплачених сум».

За приписами ч. 1,5 ст. 308 кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч.4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної частини та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з доповненням в абзаці третьому резолютивної частини словами «з урахуванням виплачених сум».

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року у справі № 200/10268/18-а змінити.

Абзац третій резолютивної частини рішення доповнити словами: «з урахуванням виплачених сум».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року у справі № 200/10268/18-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв