Справа № 813/3011/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3163/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,

суддя у І інстанції Гулкевич І.З.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 1 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просила зобовязати уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі Уповноважена особа) ОСОБА_3 внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» (далі ПАТ «Банк Михайлівський») за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (далі ОСОБА_2), що належить ОСОБА_4, а саме 10000 грн., що обліковуються на рахунку № 0001 у ПАТ «Банк Михайлівський».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року у справі № 813/3011/17 позов ОСОБА_4 було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для невключення рахунку позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2.

У апеляційному порядку постанову суду першої інстанції оскаржено відповідачем, який просить її скасувати та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 12 квітня 2016 року позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» був укладений договір № 980-078-000220536, за умовами якого позивач передає ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» у власність грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. (пункти 1.1., 1.2.). Позивач та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» підтвердили, що даний договір є договором позики (пункт 8.3.).

19 травня 2016 року з банківського рахунку ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» позивачу було здійснено повернення 10 049,73 гри. на банківський рахунок позивача № 0001 у ПАТ «Банк Михайлівський».

19 травня 2016 року ПАТ «Банк «Михайлівський» уклав із ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» договір відступлення прав вимоги № 2 (далі - Договір відступлення № 2), за умовами якого ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язалось відступити банку права вимоги, належні ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та юридичними особами.

Банк здійснив розрахунок за даним договором, а саме провів кредитну операцію з юридичною особою на суму 180 966 027,90 грн. як «Оплата за договором відступлення права вимоги № 2 від 19.05.2016».

Таким чином, 19 травня 2016 року ПАТ «Банк «Михайлівський» здійснив кредитну операцію на загальну суму 180966027,90 грн. шляхом укладення Договору відступлення № 2 з подальшим проведенням розрахунків за ним.

За рахунок коштів, що були зараховані на рахунки ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» на підставі Договору відступлення № 2, товариство ініціювало повернення коштів по договорах позики фізичним особам.

Внаслідок вчинення ряду нікчемних правочинів, які відповідно до положень Цивільного кодексу України не створюють жодних юридичних наслідків, на рахунки позивача та ще 12159 фізичних осіб було зараховано 742551210,41 грн.

Ці обставини встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від7 серпня 2017 року у справі № 826/15961/16, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи та підтверджують, що Уповноважена особа діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб. а передбачені Конституцією та законами України.

Договір позики № 980-078-000220536 від 12 квітня 2016 року є двостороннім (без участі банку я повіреного) з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», який за своєю природою не є вкладом згідно із Законом України «Про банки та банківську діяльність» та Законом № 4452-VI. Тому гарантії, передбачені Законом № 4452-VI, не поширюються на ситуацію з позивачем, а зараховані 19 травня 2016 року на рахунок позивача на підставі нікчемного правочину кошти не підлягають виплаті.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 14 березня 2016 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір № 980-078-000203948 банківського вкладу «Супердохідний тиждень» (гнучкий), відповідно до умов якого на імя ОСОБА_4 відкрито рахунок № 0001.

Окрім того, 12 квітня 2016 року між позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» було укладено договір № 980-078-000220536, за умовами якого на поточний рахунок внесено 10000 грн., що підтверджується квитанцією № QS629801 від 12 квітня 2016 року.

Відповідно до виписки по особових рахунках, наданих ПАТ «Банк Михайлівський» щодо руху коштів по рахунку позивача з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, на рахунок позивача 19 травня 2016 року від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зараховано грошові кошти у розмірі 49,73 коп. з призначенням платежу: «Оплата процентів по договору № 980-078-000220536 від 12.04.2016», та у сумі 10000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-078-000220536 від 12.04.2016».

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» від 23 травня 2016 року № 14/БТ виконавчою дирекцією ОСОБА_2 прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» від 23 травня 2016 року № 812, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначення уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський».

У подальшому на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 12 липня 2016 року № 124-рш, виконавчою дирекцією ОСОБА_2 прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12 липня 2016 року № 1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 від 24 січня 2017 року № 265 повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 з 25 січня 2017 року.

Починаючи з 15 липня 2016 року розпочалися виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок ОСОБА_2 через банки-агенти.

Листом від 20 червня 2017 року № ЗГ1(К)/21252 ОСОБА_4 повідомлено, що її не включено до реєстру вкладників, оскільки на укладений нею з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» договір № 980-078-000220536 від 12 квітня 2016 року не розповсюджується дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв'язку із відсутністю ПАТ «Банк Михайлівський», як повіреного у вказаному договорі (а.с. 112).

Відповідно до «Повідомлення про нікчемність правочину» від 12 жовтня 2016 року № ЗГ1(К)/12727/1 ОСОБА_4 було повідомлено, що перекази коштів (транзакції) у сумі 49,73 грн. та 10000 грн., здійснені ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на її рахунок № 0001 у ПАТ «Банк Михайлівський», визнано нікчемними правочинами на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України (далі ЦК), статті 37 та пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI (а.с. 19).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 4 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону № 4452-VI вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно із положеннями частини 2 статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа ОСОБА_2 складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ОСОБА_2 відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів ОСОБА_2 станом на день початку процедури виведення ОСОБА_2 банку з ринку.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа ОСОБА_2 забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI встановлює перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

ОСОБА_5 Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року (справа № 826/1476/15) зазначила, що здійснюючи операції з перерахування коштів банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12 листопада 2003 року, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій ОСОБА_2, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а ОСОБА_2 має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею. Доказів на підтвердження відповідних обставин учасники суду не надали.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанцій про те, що посилання відповідача на положення пункти 7-9 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, як на правову підставу визнання транзакцій нікчемними, є необґрунтованими і відповідачем не доведено правомірності своїх дій. Відтак кошти позивача, повернені ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на її рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський», вважаються вкладом позивача, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 Закону №4452-VI.

Твердження апелянта про наявність преюдиційних фактів згідно з зазначеною ним постановою Київського апеляційного адміністративного суду від7 серпня 2017 року у справі № 826/15961/16 є необґрунтованими, оскільки вона не стосувалася сторін і обставин спору у цій справі. Зазначена постанова вирішувала спір між ТОВ «Екосіпан» до Національного банку України, ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи ПАТ «Банк Михайлівський», громадська організація «Спілка вкладників Михайлівського» про визнання протиправними та скасування рішень щодо запровадження тимчасової адміністрації, відкликання банківської ліцензії та ліквідації, зобов'язання вчинити певні дії.

Таким чином, доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують та не становлять правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення і відмови у задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що при вирішенні даного публічно-правового спору суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову від 28 листопада 2017 року у справі № 813/3011/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Постанова у повному обсязі складена 15 лютого 2019 року.