Справа № 820/3347/16
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

12 лютого 2019 р. № 820/3347/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі судової колегії:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

суддів Чудних С.О., Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - Тарасенка Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16 за позовом ОСОБА_2 до Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, Служби безпеки України про зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправними дій та бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16, в якій просить суд скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по адміністративній справі №820/3347/16 та ухвалити нове судове рішення, яким:

І) зобов'язання відповідача Службу безпеки України та відповідача Інститут підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого вчинити певні дії, а саме:

1) зобов'язати відповідача Службу безпеки України скасувати з 04 серпня 2006 року наказ Голови Служби безпеки України № 1257-ос від 4 серпня 2006 року, яким на підполковника ОСОБА_2 з посиланням на пункт "є" статті 68 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України накладене дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;

2) зобов'язати відповідача Службу безпеки України скасувати з 29 вересня 2006 року наказ Голови Служби безпеки України № 1533-ос від 29 вересня 2006 року про звільнення підполковника ОСОБА_2 за підпунктом "а" пункту 65 та підпунктом "є" пункту 67 "Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової військової служби у Службі безпеки України", затвердженого Указом Президента України від 7 листопада 2001 року № 1053/2001, (за службовою невідповідністю) в запас Служби безпеки України;

3) солідарно зобов'язати відповідача Службу безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого скасувати з 10 жовтня 2006 року наказ Першого заступника директора Інституту підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого від 10 жовтня 2006 року № 189-ос "Про виключення із списків особового складу підполковника ОСОБА_2.";

4) солідарно зобов'язати відповідача Службу безпеки України та відповідача Інститут підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого поновити підполковника ОСОБА_2 з 10 жовтня 2006 року на військовій службі в Службі безпеки України на посаді не нижчій, ніж посада старшого викладача Інституту підготовки слідчих кадрів для Служби безпеки України у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого; на підставі пункту 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України щодо цієї позовної вимоги у разі її задоволення судом допустити негайне виконання рішення суду;

5) солідарно зобов'язати відповідача Службу безпеки України та відповідача Інститут підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого нарахувати з 10 жовтня 2006 року по дату набрання чинності судовим рішенням за цим адміністративним позовом підполковнику ОСОБА_2 всі види забезпечення, що відповідно до чинного законодавства підлягають нарахуванню військовослужбовцям, які проходять військову службу в Службі безпеки України, тобто нарахувати з 10 жовтня 2006 року по дату набрання чинності судовим рішенням за цим адміністративним позовом підполковнику ОСОБА_2 матеріальне, речове, грошове та інші види забезпечення, на яке підполковник. ОСОБА_2 має право як військовослужбовець;

ІІ) стягнення зі Служби безпеки України, ідентифікаційний код юридичної особи 00034074, на користь позивача ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, суму матеріальної шкоди в розмірі 807129 грн. 92 коп., нанесеної підполковнику ОСОБА_2 невиплатою грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 12 вересня 2016 року включно внаслідок незаконного звільнення зі Служби безпеки України підполковника ОСОБА_2;

ІІІ) визнання протиправною бездіяльності відповідача Служби безпеки України, яка полягає у порушенні протиправною бездіяльністю Служби безпеки України вимог частини третьої статті 5 Закону України "Про Службу безпеки України", відповідно до якої орган Служби безпеки України у разі порушення його співробітниками при виконанні службових обов'язків прав чи свобод людини повинен вжити заходів до поновлення цих прав та свобод, відшкодування заподіяної моральної і матеріальної шкоди, притягнення винних до відповідальності, не поновленням Службою безпеки України прав ОСОБА_2 за зверненням ОСОБА_2 до Голови Служби безпеки України Грицака Василя Сергійовича від 07 травня 2016 року;

ІV) визнання протиправними дій Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, які полягають у порушенні листом на моє ім'я тимчасово виконуючого обов'язки начальника Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_8 від 20 травня 2016 року №27/Ю-5/57 вимог частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначив, що нововиявленою обставиною є те, що накази Голови Служби безпеки України від 15.07.2004 р. №051 та від 17.09.2004 р. №074, якими факультет підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого був реорганізований в Інститут підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, згідно з п.3 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992 року №493/92 чинності не набрали та до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів Міністерством юстиції України не вносилися, а наказ Ректора Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого ОСОБА_9 від 30.08.2004 р. №127 «а» виданий саме на підставі наказу Голови Служби безпеки України від 15.07.2004 р. №051.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 року за вказаною заявою відкрито провадження та призначено розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 зупинено провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16 до вирішення питання про відвід колегії суддів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 поновлено провадження в адміністративній справі № 820/3347/16 за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 зупинено провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16 до повернення адміністративної справи №820/3347/16 з Харківського апеляційного адміністративного суду до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 поновлено провадження в адміністративній справі № 820/3347/16 за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16.

У судовому засіданні заявник заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав, просив задовольнити та скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16, прийняти нове судове рішення, яким повністю задовольнити вимоги позивача.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по справі №820/3347/16 заперечував з тих підстав, що заявник не навів належних та допустимих доказів наявності новововиявлених обставин, як передумови скасування постанови.

Заперечуючи проти обґрунтованості доводів ОСОБА_2 у відзиві на заяву зазначають, що викладені заявником обставини не можна вважати нововиявленими і такими, що дають підстави для перегляду за нововиявленими обставинами рішення, яке набрало законної сили, оскільки відсутність факту державної реєстрації Наказу-051 та Наказу-074 не має жодного значення для справи №820/3347/16. Крім того, зазначають, що ОСОБА_2 був достеменно обізнаний про відсутність такої реєстрації з 11.12.2007 року.

Таким чином, доводи заяви позивача та визначені заявником, як обставини, що визначаються ним як нововиявленими істотними обставинами, зводяться фактично до незгоди з правовими висновками суду, які були підтримані судами апеляційної та касаційної інстанцій, стосовно правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі 820/3347/16 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Служби безпеки України, Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення суми, визнання протиправною бездіяльності відмовлено у повному обсязі.

За результатами апеляційного перегляду апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, а постанова Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016р. по справі №820/3347/16 залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2016 року позивачеві відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Вирішуючи заяву по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 зазначеної норми визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона б обов'язково вплинула на остаточні висновки суду.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття судового рішення.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення нових істотних юридичних фактів, що існували на час розгляду справи, у якій ухвалено судове рішення, яке переглядається, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, а не факт/дата ухвалення нового судового рішення.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового рішення, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтовано.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Судовим розглядом встановлено, що позивач вважає нововиявленою обставиною те, що накази Голови Служби безпеки України від 15.07.2004 р. №051 та від 17.09.2004 р. №074, якими факультет підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого був реорганізований в Інститут підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, згідно з п.3 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992 року №493/92 чинності не набрали та до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів Міністерством юстиції України не вносилися.

Із дослідженої судом постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року вбачається, що ухвалюючи судове рішення, суд виходив з того, що на момент розгляду справи існувало таке, що набуло законної сили рішення суду, якими ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування наказу голови СБУ № 1257-ос від 04.08.2006 року, який став підставою для винесення в подальшому наказів голови СБУ № 1533-ос від 29.09.2006 року "Про звільнення підполковника ОСОБА_2 в запас СБУ за пп. " а" п.65 та пп. "е" п.67 Положення про проходження військової служба за контрактом та кадрової військової служби у Службі безпеки України" та першого заступника директора Інституту підготовки слідчих кадрів для СБУ у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого полковника ОСОБА_10 від 10.10.2006 року № 189-ос "Про виключення із списків особового складу підполковника ОСОБА_2."

Таким чином, при розгляді вказаної справи судом не досліджувались питання законності звільнення позивача з військової служби та правомірність наказу голови СБУ № 1257-ос від 04.08.2006 року, оскільки судовими рішеннями, що набрали законної сили, встановлена законність звільнення позивача з військової служби за службовою невідповідністю, відповідно до п. "є" статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Отже, доводи заяви позивача та обставини, що визначаються ним, як нововиявлені істотні обставини, фактично зводяться до незгоди з правовими висновками суду, викладеними в постанові від 12.09.2016 року по справі 820/3347/16, з якими в подальшому погодилися суд апеляційної та касаційної інстанції.

Також суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов'язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв'язанні спору, а тому, підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року у справі відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року в справі № 2а-23903/09/1270.

Тому, суд додатково зазначає, що в контексті п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судового рішення можуть слугувати лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об'єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду. Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Згідно з п. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене суд зазначає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі 820/3347/16 відсутні.

Частиною 1 ст. 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд дійшов висновку, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 361 - 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16 за позовом ОСОБА_2 до Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, Служби безпеки України про зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправними дій та бездіяльності - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 року по справі №820/3347/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Д.А.Волошин

Судді А.С.Мороко

С.О.Чудних