Справа № 640/2349/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 лютого 2019 року м. Київ № 640/2349/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аверкова В.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до треті особи Міністерства юстиції України 1) ОСОБА_2; 2) Акціонерне товариство "ОТП Банк"
провизнання протиправними та скасування наказу в частині, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2, Акціонерне товариство "ОТП Банк", в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 1, 2 наказу Міністерства юстиції України "Про скасування рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень" від 09 листопада 2018 року №3484/5 в частині задоволення скарги AT "ОТП Банк" від 19 жовтня 2018 року за №73-3-73-3-2/3379 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 травня 2018 року №40905681, прийняте державним виконавцем Баштанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Бомбик В.А.; від 20 травня 2018 року №41181521, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка P.O., що стосується квартири АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Міністерства юстиції України "Про скасування рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень" від 09 листопада 2018 року №3484/5 в частині внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування записів (припинення, погашення) запису про іпотеку за №26220747; запису про обтяження за №26220640; запису про право власності за №26226141; запису про відкриття розділу 000, внесеного на підставі цих рішень, що стосується АДРЕСА_1;

- зобов'язати Міністерство юстиції України внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про скасування записів зроблених на підставі п. 2 наказу Міністерства юстиції України за №3484/5 від 09 листопада 2018 року та повернути в попередній стан відомості про те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач просить суд розстрочити сплату судового збору на термін до 2-х місяців, в обґрунтування обставини, що унеможливлюють сплату судового збору позивач нічого не зазначив.

Щодо вказаного клопотання суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За правилами частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Разом з тим, позивачем не зазначено обставин які унеможливлюють сплату судового збору та не надано жодного доказу на підтвердження скрутного матеріального становища, який унеможливлює сплату судового збору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що в 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року становить 1921 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, за подання до адміністративного суду позову, який містить кілька вимог немайнового характеру, судовий збір належить сплатити за кожну вимогу в розмірі 768,40 грн.

Позивачем у позовній заяві заявлено 3 (три) вимоги немайнового характеру, отже у даному випадку судовий збір дорівнює 2 305,20 грн (768,40 грн х 3).

Позивачем не надано до позовної заяви доказів на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позовній заяві в частині оскаржується наказ відповідача від 09 листопада 2018 року №3484/5, водночас, вказаного наказу позивачем не додано до позовної заяв, як і не зазначено причин неможливості надання оскаржуваного наказу.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивач може усунути шляхом подання до суду документу про сплату судового збору в розмірі 2 305,20 грн та належним чином засвідчену копію оскаржуваного наказу або зазначити причини неможливості його надання.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору.

2. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

3. Встановити позивачу 10-денний строк з дня отримання даної ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

4. Попередити позивача про те, що у разі, якщо недоліки не буде усунуто у встановлений судом строк, позовну заяву буде повернуто відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до статті 294, частин другої та третьої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України даної ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Аверкова