Справа № 160/1530/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 лютого 2019 року Справа 160/1530/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання права та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15.02.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», в якому позивач просить:

- визнати право Позивача - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: _АДРЕСА_1) на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за рахунком НОМЕР_2 в загальному розмірі 25000 гривень;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком НОМЕР_2 на суму 25000 гривень;

- зобов'язати Відповідача 2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб () вчинити усі необхідні дії в межах наданих законом повноважень, на здійснення виплати відшкодування коштів в межах гарантованої суми Позивачу як вкладнику Відповідача - неплатоспроможного банку ПАТ «Банк Михайлівський» ().

Відповідно до пунктів 1, 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Разом з тим, до матеріалів адміністративного позову позивачем не додано документу на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду належним чином завірену копію паспорта громадянина України або іншого документа, що підтверджує адміністративну процесуальну дієздатність позивача.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст.94 КАС України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 07.02.2019 року, при цьому з позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли в 2016 році.

Таким чином, позивач звернувся до суду після спливу шестимісячного строку для звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого вказано, що позивач звертався до суду та рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 08.08.2018 року по справі №207/3377/17 провадження за позовом позивача до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права та зобов'язання вчинити певні дії було закрито.

Ознайомившись із доводами позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд вважає, що вони є недостатніми для того, щоб зробити висновок про поважність вказаних причин та поновити строк звернення до суду, з огляду на наступне.

Позивач зазначив, що вже звертався раніше до суду з даною позовною заявою, при цьому докази, що підтверджують звернення позивача до суду з даною позовною заявою у строк визначений законом позовні матеріали не містять. Додана до матеріалів справи позовна заява від 27.11.2017 року не є належним доказом вказаних обставин, оскільки не містить жодних доказів її реєстрації судом. Також позивачем не надано рішення, яке прийнято судом за наслідком розгляду його попереднього позову. Крім того, суд звертає увагу, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє рішення від 08.08.2018 року у справі 207/3377/17 на яке посилається позивач.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду, а отже, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом із зазначенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та докази на підтвердження таких обставин.

Також, відповідно до ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII, станом на 1 січня 2019 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 1921,00 гривні.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 768,40 грн.

Також, позивачем заявлено вимоги майнового характеру на загальну суму - 25 000,00 грн., отже сума судового збору за вимоги майнового характеру складає - 768,40 грн.

Таким чином, загальна сума судового збору за подання даної позовної заяви складає 1536,80 грн.

Водночас, судовий збір позивачем не сплачено, при цьому, в прохальній частині позовної заяви заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши вказану заяву про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, якщо:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору». Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

Подаючи до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач не надав доказів відповідно до яких суд може розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору, зокрема, довідки про доходи за попередній календарний рік чи наявності інших підстав для звільнення від сплати судового збору.

За викладених обставин, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову, у зв'язку з чим, його клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином, позивачу слід надати до суду доказ сплати судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Для сплати судового збору за подання адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду встановлені наступні реквізити: отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача 4014, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Також, відповідно до п.1 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається найменування суду першої інстанції, до якого подається заява.

Позивачем вищевказана вимога закону не виконана, оскільки позивачем невірно вказано назву суду до якого подано позовну заяву.

Також, відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

З позовної заяви вбачається, що позивачем не вказано всі відомості, які повинна містити позовна заява відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, а саме в позовній заяві не вказано поштовий індекс позивача.

Крім того, у позовній заяві зазначено відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», при цьому всупереч вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України не вказано ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) вказаної посадової особи та його реєстраційного номеру облікової картки платника податків за наявності або номеру і серії паспорта.

Також, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивачем вищевказана вимога закону не виконана, оскільки позовні вимоги звернуті, зокрема до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при цьому його не вказано, як відповідача по справі.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог або уточнити суб'єктний склад сторін у справі.

Суд звертає увагу позивача, на те, що при усуненні недоліків позовної заяви необхідно враховувати вимоги ч. 1 ст. 161 КАС України, відповідно до, якої вказано, щодо позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Також, згідно з п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Так, у позовній заяві в переліку додатках зазначено, що до позову додано: - Копія договору банківського рахунку № 980-019-000002248 на 1 арк. - Копія договору № 980-019-000233243 від 05.05.2016з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на 1 арк.; - Копія платіжного доручення № 633979 від 05.05.2016 на 1 арк.; - Копія поштової квитанції на 1 арк.; - Довідка про стан рахунку № 3Г1(К)/97 від 10.08.2016 на 1 арк.; - Копія повідомлення про нікчемність від 10.08.2016 на 1 арк.; - Постанова Вищого господарського суду від 13.09.2017 у справі № 910/4011/16 на 3 арк.; - Постанова Великої Палати Верховного суду України від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16-ц на2 арк.; - Копія позовної заяви та доданих до неї документів (додатки 1-6) для Відповідача на 19 арк., при цьому в позовних матеріалах вказані додатки відсутні, що також підтверджується актом відділу з організаційного забезпечення суду №71 від 15.02.2019 року.

Крім того, всупереч зазначеним вище вимогам закону, позивачем до позовної заяви не надано копії позову та всіх додатків для направлення їх іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу строк у 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків визначених в ухвалі суду.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Дєєв