Справа № 1.380.2019.000060
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.000060
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за позовом Першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави до Лисятицької сільської ради , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення,-

встановив:

Перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області звернувся до Львівського окружного адміністративного суду в інтересах держави із позовною заявою до Лисятицької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення 12-ої сесії 7-го демократичного скликання Лисятицької сільської ради від 23.06.2017 року№288 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Лисятицької сільської ради гр. ОСОБА_1М..

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення сесії Лисятицької сільської ради від 23.06.2017 №288 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Лисятицької сільської ради гр. ОСОБА_1М. прийняте внаслідок вчинення депутатом Лисятицької сільської ради ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП у звязку із невиконанням останнім покладеного ст.ст. 28,35 Закону України Про запобігання корупції зобовязання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, що встановлено постановою Стрийського міськрайонного суду від 08.08.2018, таке підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою судді від 09.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав через канцелярію суду за вхідним №3056 від 29.01.2019 р заяву про визнання повністю адміністративного позову, розгляд справи проводити без участі представника.

Третя особа пояснень на адміністративний позов не подала, ухвала про відкриття провадження у справі отримав 18.01.2019 р, що підтверджується повідомленням-вручення судової повістки.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 23.06.2017 року на засіданні 12-ої сесії 7-го скликання демократичного скликання Лисятицької сільської ради прийнято рішення №288 288 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Лисятицької сільської ради гр. ОСОБА_1М.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, будучи депутатом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області VІІ демократичного скликання, повноваження якого визнано згідно рішення №2 від 26.10.2015 р. Лисятицької сільської виборчої комісії «Про визнання повноважень депутатів Лисятицької сільської ради», відповідно до підпункту «Б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи субєктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та громади села Лисятичі Стрийського району Львівської області, вимог частини 1 статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 28 та статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», статей 8, 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», не вживши заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, що проявилась у позитивному голосуванні при розгляді 23.06.2017 року під час проведення 12-ої сесії VІІ демократичного скликання Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області, перебуваючи в адміністративній будівлі зазначеної ради (Львівська обл., Стрийський р-н, с. Лисятичі, площа 40-річчя Перемоги, буд.№4) питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її безоплатно у власність ОСОБА_1, який є його сином, тобто вчинив правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 /двіста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 /три тисячі чотириста/ грн.

Також встановлено, що право власності на земельну ділянку площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лисятичі на території Лисятицької сільської ради, щодо якої рішенням сесії Лисятицької сільської ради від 23.06.2017 №288 надано дозвіл гр.ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою, на даний час не зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою №148939118 від 11.12.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно рішення 12-ої сесії 7-го демократичного скликання Лисятицької сільської ради від 23.06.2017 року№288 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Лисятицької сільської ради гр. ОСОБА_1М. станом на день розгляду справи є чинним.

Відповідно до ст.12-1 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, посадові особи місцевого самоврядування зобовязані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України Про запобігання корупції.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 35 Закону України Про запобігання корупції у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Статтею 67 Закону України Про запобігання корупції передбачено, що рішення, видані з порушенням вимог вказаного Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Суд бере до уваги, що ст. 67 Закону України Про запобігання корупції визначено лише 2 способи скасування рішення, виданого з порушенням вимог вказаного закону, а саме: добровільне скасування уповноваженою особою або ж визнання такого рішення незаконним у судовому порядку.

Зазначене кореспондується також із правовою позицією Конституційного Суду України, що викладена у п. 5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, ч.1, п.10 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), згідно з якою органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, якими є оскаржені рішення, є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Крім того, ч.10 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 Закону України Про місцеве самоврядування сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.08.2018 у справі №456/2543/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП України. Постанова суду набрала законної сили 20.08.2018, і є обовязковою для суду при розгляді справи №1.380.2019.000060.

Тому, обставини щодо скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбачених ч.2 ст.172-7 КпАП України є встановленими і не підлягають доказуванню.

Оскільки рішення Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області від 23.06.2017 №288 прийняте внаслідок вчинення депутатом ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП України, не може бути скасоване в добровільному порядку, бо законом не передбачено скасування рішень органів місцевого самоврядування ненормативного характеру самим цим органом чи уповноваженою особою, то таке підлягає скасуванню у судовому порядку як незаконне.

Виходячи з того, що відповідачем визнано позов у повному обсязі, то правовідносини, які виникли між сторонами, не є спірними.

Згідно ч.4 ст.189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 12-ої сесії 7-го демократичного скликання Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області від 23.06.2017 №288 Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Лисятицької сільської ради гр. ОСОБА_1М..

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Гулкевич І.З.