Справа № 766/21908/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 766/21908/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Дорошинська В.Е. Дата і місце ухвалення: 23.01.2019р., м. Херсон

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови по справі по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

13.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови серії БР №193070 від 06.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, якою на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн. за порушення п.2.1 Правил дорожнього руху, що виразилося не пред'явленні відповідних документів на право керування транспортним засобом.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 30.01.2019 року подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на порушення судом матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом не враховані обставини, що мають значення для справи і, як наслідок, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що ним не було допущено порушення правил дорожнього руху, а тому подальша його зупинка та вимога інспектора патрульної поліції пред'явити документи на право керування т/з є незаконною. Крім того, інспектор порушив процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

У звязку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2019 року з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позовних вимог.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів з матеріалів справи вбачає та сторонами не заперечується, що позивач 06.12.2017 року, керуючи транспортним засобом Lexus LS 460, номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 203 км. проігнорував дорожній знак 3.41. "Контроль" ПДР України. На вимогу інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП ОСОБА_3 пред'явити документи на т/з ОСОБА_4 відмовився з посиланням на незаконність зупинки т/з, оскільки дорожній знак 3.41. «Контроль» встановлено з порушенням вимог ДСТУ.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП ОСОБА_3 серії БР №193070 від 06.12.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Оскаржуючи вказану постанову до суду ОСОБА_2 зазначив, що дорожній знак 3.41. "Контроль" розташований з порушенням вимог чинного законодавства, тому позивач мав право не виконувати його вимоги. Крім того, позивач наголошував, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена без розгляду справи.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення доведений матеріалами справи, а інспектор патрульної поліції при складенні постанови діяв у межах наданих йому повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №193070 від 06.12.2017 року позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.41, за що його було зупинено інспектором. Позивач відмовився надати документи на право керування т/з, чим у свою чергу порушив п. 8.4.В Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 не заперечується сам факт руху без зупинки у зоні дії знаку 3.41. "Контроль" та не надання документів на право керування т/з, проте позивач наголошує, що дорожній знак встановлено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому у нього відсутній обов'язок виконувати вимоги вказаного дорожнього знаку та, як наслідок, подальша зупинка та вимога інспектора пред'явити документи на право керування т/з є протиправними.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Факт встановлення вказаного дорожнього знаку з порушенням вимог чинного законодавства має бути встановлено компетентними органами, з цього приводу прийнято рішення та саме з часу прийняття відповідного рішення у позивача, як в учасника дорожнього руху, виникає право не виконувати вимоги цього знаку.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції вірно зазначено, що позивач, як учасник дорожнього руху, повинен уважно слідкувати за дорожньою обстановкою та дотримуватись Правил дорожнього руху, виконувати вимоги дорожніх знаків, а на вимогу поліцейського предявляти документи на право керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що наявність самої події адміністративного правопорушення доведенню в даному випадку не підлягає, оскільки визнається позивачем.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_2, що, нібито, постанова серії БР №193070 від 06.12.2017 року винесена без розгляду адміністративної справи спростовується поясненнями, наявними в позовній заяві, де позивач зазначає, що надав пояснення інспектору стосовно правопорушення, який в подальшому попередив його про притягнення до адміністративної відповідальності, та за наслідком розгляду склав постанову, яка і є предметом оскарження в даній справі.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що постанова серії БР №193070 від 06.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 винесена правомірно та скасуванню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими та висновків суду не спростовують.

Резюмуючи вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_6

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук