Справа № 805/3881/18-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2019 року

Київ

справа №805/3881/18-а

адміністративне провадження №К/9901/68814/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №805/3881/18-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 606 від 06.03.2018 року, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2018 (у складі головуючого судді Олішевської В.В.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 (у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Ястребової Л.В., Арабей Т.Г.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області генерала поліції третього рангу Семенишина М.О. № 606 від 06.03.2018 року "Про порушення службової дисципліни оперуповноваженим СКП Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_1 та його покарання.

2. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

3. 19 липня 2018 року Головне управління Національної поліції в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з клопотанням про залишення адміністративного позову без розгляду (а.с.66-69 т.1).

4. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року позовну заяву залишено без розгляду, у зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

5. Рішення судів мотивовані тим, що про порушення свого права позивач дізнався 16 березня 2018 року, проте до суду звернувся тільки 29 травня 2018 року, тобто, з порушенням місячного строку визначеного ст. 122 КАС України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

7. Верховний Суд ухвалою від 26 грудня 2018 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018.

8. Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

9. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

9.1. Суд першої інстанції в порушення статті 123 КАС України не залишив позовну заяву без руху, а відразу прийняв ухвалу про залишення позову без розгляду, чим порушив право позивача на надання заяви про поновлення строку на звернення до суду.

9.2. Дисциплінарним статутом ОВС у пункті 21 передбачений тримісячний строк на оскарження дисциплінарного стягнення, а тому позов подано без порушення строків. Такі ж висновки викладені у Постанові Пленуму ВАСУ від 6 березня 2006 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».

9.3. Судами не досліджено обставин неможливості звернення позивача із даним позовом у місячний строк.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

11. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06.03.2018 року наказом № 606 "Про порушення службової дисципліни оперуповноваженим СКП Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_1 та його покарання" оголошено зауваження оперуповноваженому СКП Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області капітану поліції ОСОБА_1 за недотримання вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. 1 розділу ІІ, п.п. 3,4,5 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179.

13. Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 16.03.2018 р., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами (а.с. 18 т.1).

14. 19 липня 2018 року Головне управління Національної поліції в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з клопотанням про залишення адміністративного позову без розгляду.

15. Клопотання обґрунтоване тим, що позивач був ознайомлений з оскаржуваним наказом 16.03.2018 року. Враховуючи положення частини 5 статті 122 КАС України, строк звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби становить один місяць. Позивач звернувся до суду лише 29 травня 2018 року, тобто, з порушенням місячного строку визначеного ст. 122 КАС України.

16. 06 серпня 2018 року позивачем до Донецького окружного адміністративного суду надано письмові пояснення, в яких зазначено, що з оскаржуваним наказом позивач був ознайомлений 16.03.2018 року. Вперше направлено позовну заяву засобами поштового зв'язку 04.05.2018 року. Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту ОВС України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Отже, останньою датою подання позовної заяви є 16.06.2018 року включено (а.с.85-86 т.1).

17. Зважаючи на вищезазначене, посилання касатора на те, що судом першої інстанції було порушено його право на надання пояснень стосовно дотримання ним строків на звернення до суду, спростовуються встановленими по справі обставинами.

18. Стосовно правильності обчислення судами строків на звернення до суду із даною позовною заявою, колегія суддів зазначає наступне.

19. За частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції на час прийняття ухвали, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

20. Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

21. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

22. Предметом розгляду даної справи є оскарження наказу Головного управління національної поліції в Донецькій області про порушення службової дисципліни.

23. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

24. Відповідно до статті 17 вказаного Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

25. Згідно зі статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

26. Визначення терміну «публічна служба» закріплено у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України, згідно якого, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

27. Отже, служба в підрозділах Національної поліції в розумінні КАС України є публічною службою.

28. Частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

29. За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

30. Згідно відмітки на копії наказу № 606 від 06.03.2018 р. позивач був ознайомлений з даним наказом 16.03.2018 р. (т.с. 1 а.с. 18 зворотній бік).

31. Отже, як вірно встановлено судами, 16.03.2018 позивач дізнався про оскаржуваний наказ № 606 від 06.03.2018 р. і саме з 16.03.2018 розпочався перебіг місячного строку на звернення до суду із позовом про скасування вказаного наказу.

32. Зважаючи на те, що із позовною заявою вперше позивач звернувся 04.05.2018 року, суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків про порушення ним строку позовної давності, передбаченого частиною 5 статті 122 КАС України.

33. Доводи касатора про те, що до даних спірних правовідносин слід застосовувати трьохмісячний строк, встановлений статтею 21 Дисциплінарного статуту ОВС колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

34. Статтею 20 Дисциплінарного статуту ОВС України передбачено, що особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

35. Відповідно до статті 21 цього Статуту дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено; пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення; старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви; про результати розгляду заяви про поновлення пропущеного строку повідомляються особа рядового або начальницького складу, яка її подала, та начальник, який наклав на неї дисциплінарне стягнення.

36. Аналізуючи наведені вище норми колегія суддів зазначає, що встановлений статтею 21 тримісячний строк оскарження дисциплінарного стягнення стосується випадків оскарження такого стягнення до старшого прямого начальника. При цьому, оскарження дисциплінарного стягнення у судовому порядку має відбуватись за правилами, встановленими нормами КАС України.

37. Посилання касатора на неоднозначність тлумачення наведених вище положень Дисциплінарного Статуту ОВС у їх сукупності стосовно строків на оскарження дисциплінарного стягнення з огляду на відсутність у позивача юридичної освіти колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, при оскарженні спірного наказу відповідача позивач користувався послугами професійного адвоката - Довженка В.І.

38. Стосовно роз'яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», на які посилається позивач у касаційній скарзі, колегія суддів зазначає, що такі роз'яснення надані щодо застосування, зокрема, статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, який набув чинності 30.07.2010 року.

Натомість, після внесення змін наведеним вище Законом № 2453-VI, у статті 99 з'явилась спеціальна норма, яка стосується встановлення місячного строку для звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби,

39. Аналогічну вимогу містить і пункт 5 статті 122 КАС України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

40. Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущено строк на звернення до адміністративного суду та не надано доказів на підтвердження поважності такого пропуску, суди дійшли вірного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

41. Стосовно посилання касатора на те, що в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року про відкриття провадження, судом було зазначено, що адміністративний позов подано у строк, установлений законом, колегія суддів зазначає наступне.

42. Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

43. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

44. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

45. Таким чином, як вірно зазначено судами, позовна заява може бути залишена без руху, як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і після відкриття провадження в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

46. Стосовно посилань касатора на те, що оскаржуваними ухвалами суд фактично обмежив йому право доступу до правосуддя колегія суддів зазначає наступне.

47. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

48. При цьому строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

49. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

50. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

51. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

52. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 -залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді О.В.Білоус

І.Л.Желтобрюх