Справа № 826/4103/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4103/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Сорочка Є.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузик М.А.,

представника відповідача Малогіної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» та Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року (повний текст виготовлено 13.11.2018, суддя Головань О.В.) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.01.2018 №, № , № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.01.2018 № в частині 1 364 183 грн. основного зобов'язання та штрафних санкцій в розмірі 341 045, 75 грн., № - повністю. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що у нього наявні всі документи, що підтверджують фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Плюс Континент», що свідчить про реальність господарських операцій та безпідставність висновків податкового органу.

Також, не погоджуючись із рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Сістемінжинірінгменеджмент» відмовити повністю.

05.02.2019 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому такий просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки позивач не надав не лише під час проведення перевірки, а й під час судового розгляду справи первинних документів щодо спірних взаємовідносин з контрагентом, а тому відсутні підстави для висновку про формування податкового кредиту за результатами господарських операцій з вказаним контрагентом.

12.02.2019 до суду апеляційної інстанції від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою у судовому засіданні 13.02.2019 було відмовлено у задоволенні такого та відкладенні розгляду справи, у зв'язку з необґрунтованістю такого клопотання.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзиву на відповідача на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" (код 37441935, місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Польова, 21, літ.А, блок Е), зареєстроване в якості юридичної особи 16.12.2010 р., перебуває на обліку в якості платника податків у ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

18.09.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві було вручено під розписку представнику позивача запит №б/н "Про надання інформації та документів для перевірки "Щодо надання інформації та їх документального підтвердження стосовно проведення фінансово-господарських операцій по взаємовідносинам із ТОВ "Плюс Континент" за період з 01.08.2016 по 31.10.2016, ТОВ "Плеяда Сіті" за період з 01.02.2017 по 28.02.2017.

Листом від 21.09.2017 за №17/9-163 позивачем надано відповідь, згідно якої було повідомлено про неможливість надання документів у зв'язку із їх крадіжкою.

19.09.2017, 20.09.2017, 21.09.2017 та 22.09.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акти про відсутність первинних документів на запит від 18.09.2017.

22.09.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві було складено акт №921/26-15-14-04-04 про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" та перенесення термінів, доповідну записку, наказ від 22.09.2017 р. №9655 "Про перенесення строку проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" та лист від 22.09.2017 на адресу позивача, в якому зазначено, що відповідно до абз. 2 п.44.5 ст. 44 Податкового кодексу України посадові особи товариства зобов'язані відновити втрачені документи протягом 90 днів до 20.12.2017 року, який вручено під розписку 22.09.2017 представнику ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" Кадочніковій К.Ю.

21.12.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві було вручено під розписку представнику позивача запит №б/н "Про надання інформації та документів для перевірки" щодо надання інформації та їх документального підтвердження стосовно проведення фінансово-господарських операцій по взаємовідносинам із ТОВ "Плюс Континент" за період з 01.08.2016 по 31.10.2016, ТОВ "Плеяда Сіті" за період з 01.02.2017 по 28.02.2017.

Листом від 21.12.2017 за № 17/12-234 позивачем надано відповідь, згідно якої повідомлено, що у зв'язку із зміною офісного приміщення неможливо надати документи та зазначено у прохальній частині щодо перенесення перевірки.

21.12.2017 відповідачем було складено акт №1277/26-15-14-04-04 про ненадання первинних документів для проведення перевірки.

На підставі наказів від 15.09.2017 №9286 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки", від 22.09.2017 №9655 "Про перенесення строку проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки", пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" з питань дотримання вимог податкового законодавства у взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "Плюс Континент" за серпень, вересень, жовтень 2016 року, товариством з обмеженою відповідальністю "Плеяда Сіті" за лютий 2017 року, про що складено акт перевірки від 29.12.2017 №939/26-15-14-04-04/37441935.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" -

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 705 633,00 грн., в т.ч. по періодах за вересень 2016 року на суму 65 427,00 грн., за жовтень 2016 року на суму 2 212 636,00 грн., за листопад 2016 року на суму 11 268,00 грн., за грудень 2016 року на суму 52 119,00 грн., за лютий 2017 року на суму 1 364 183,00 грн.; та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 386 017,00 грн. (у т.ч. за лютий 2017 року на суму 386 017,00 грн.);

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

Під час перевірки встановлено, що товариство мало фінансово - господарські взаємовідносини з:

- ТОВ "Плюс Континент" (код 40471839), з яким укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець зобов'язується поставити комплектуючі (продукцію), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти та оплатити таку продукцію. Загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її дольове співвідношення за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються у специфікаціях, що є його невід'ємною частиною.

На підставі вказаного договору ТОВ "Плюс Континент" на адресу ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" виписано податкові накладні на загальну суму ПДВ 2 341 450,00 грн., а саме: №12502 від 26.09.2016р. на загальну суму 520 260,00 грн. (в т.ч. ПДВ 86710,00 грн.), № 12503 від 26.09.2016 р. на загальну суму 186 840,00 (в т.ч. ПДВ 31 140,00 грн.), №2508 від 06.10.2016 р. на загальну суму 5829,12 грн., (в т. ч. ПДВ 971,52 грн.), №2517 від 06.10.2016 р. на загальну суму 1196427,36 (в т.ч. ПДВ 199404,56 грн.), № 2504 від 06.10.2016 р. на загальну суму 465664,32 (в т.ч. ПДВ 77610,72 грн.), № 2503від 06.10.2016 р. на загальну суму 318 855,36 грн. (в т.ч. ПДВ 53142,56 грн.), № 2505 від 06.10.2016 р. на загальну суму 25469,76 грн. (в т.ч. ПДВ 4244,96 грн.), № 2506 від 06.10.2016 р. на загальну суму 6005,76 грн. (в т.ч. ПДВ 1000,96 грн.), № 2509 від 06.10.2016 р. на загальну суму 14484,48 грн. (в т. ч. ПДВ 2414,08 грн.), №2510 від 06.10.2016 р. на загальну суму 7595,52 грн., (в т. ч. ПДВ 1265,92грн.), №2514 від 06.10.2016 р. на загальну суму 1032295,68 грн. (в т.ч. ПДВ 172049,28 грн.), № 2512 від 06.10.2016 р. на загальну суму 15190,08 грн. (в т.ч. ПДВ 2531,68 грн.), № 2513 від 06.10.2016 р. на загальну суму 126351,36 грн. (в т.ч. ПДВ 21058,56 грн.), № 2511 від 06.10.2016 р. на загальну суму 24245,76 грн. (в т.ч. ПДВ 4040,96 грн.), № 2516 від 06.10.2016 р. на загальну суму 98202,24 грн. (в т.ч. ПДВ 16367,04 грн.), № 2515 від 06.10.2016 р. на загальну суму 1279482,72 грн. (в т. ч. ПДВ 213247,12 грн.), №2501 від 06.10.2016 р. на загальну суму 249600,00 грн., (в т. ч. ПДВ 41600,00грн.), №2502 від 06.10.2016 р. на загальну суму 8466185,28 грн. (в т.ч. ПДВ 1411030,88 грн.), № 2507 від 06.10.2016 р. на загальну суму 9715,20 (в т.ч. ПДВ 1619,20 грн.).

Вказані документи (договір та первинні документи) від імені ТОВ "Плюс Континент" підписано директором Орловим Д.О.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту відповідного періоду.

В акті перевірки відображено інформацію щодо ТОВ "Плюс Континент" згідно ІС "Податковий блок", зокрема - зареєстровано 10.05.2016, перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, основний вид діяльності - неспеціалізована торгівля, зареєстровано платником ПДВ з 01.06.2016, останню звітність з податку на додану вартість подано за травень 2017 року; в ході аналізу податкових накладних, отриманих ТОВ "Плюс Континент" у період з 01.08.2016 по 31.10.2016 встановлено контрагентів - постачальників - ТОВ "Спирит Опт" - резистори, ТОВ "Лакі Торг" - транзистори, ТОВ "Альтеза Альянс" - мікросхеми, конденсатори, у яких відсутнє придбання реалізованих на адресу ТОВ "Плюс Континент" товарів.

- ТОВ "Плеяда Сіті" (код 40323542), з яким укладено договір купівлі-продажу від 27.02.2017 року №17/02-05-01, відповідно до якого продавець зобов'язується поставити комплектуючі (продукцію), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти та оплатити таку продукцію. Загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим Договором, її дольове співвідношення за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються у специфікаціях, що є його невід'ємною частиною.

На підставі вказаного договору ТОВ "Плеяда Сіті" на адресу ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" було виписано податкові накладні на загальну суму ПДВ 1 750 200,00 грн., а саме: №1 від 28.02.2017 на загальну суму 1750200,00 грн. (в т.ч. ПДВ 291700,00 грн.), № 2 від 28.02.2017 на загальну суму 1750200,00 грн. (в т.ч. ПДВ 291700,00 грн.), №3 від 28.02.2017 на загальну суму 1750200,00 грн., (в т. ч. ПДВ 291700,00грн.), №4 від 28.02.2017 на загальну суму 1750200,00 (в т.ч. ПДВ 291700,00 грн.), № 5 від 28.02.2017 на загальну суму 1750200,00 грн. (в т.ч. ПДВ 291700,00 грн.), № 6 від 28.02.2017 на загальну суму 1750200,00 грн. (в т.ч. ПДВ 291700,00 грн.).

Вказані документи (договір та первинні документи) від імені ТОВ "Плеяда Сіті" підписано директором Рощін В.В.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту відповідного періоду.

В акті перевірки відображено інформацію щодо ТОВ "Плеяда Сіті" згідно ІС "Податковий блок", зокрема - зареєстровано 04.03.2016 року, перебуває на обліку в Маріупольській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля, зареєстровано платником ПДВ з 04.04.2016, стан платника 11 - припинено, але не знято з обліку, свідоцтво з податку на додану вартість анульовано 28.07.2017, останню звітність з податку на додану вартість подано за березень 2017 року; в ході аналізу податкових накладних, отриманих ТОВ "Плеяда Сіті" у період з 01.02.2017 по 28.02.2017 у ТОВ "Плеяда Сіті" відсутнє придбання товарів (мікросхем, транзисторів, резисторів, тощо) у контрагентів-постачальників.

Також в акті перевірки міститься посилання на інформацію, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень про наявність ухвали від 30.08.2017 Жовтневого районного суду м. Харкова в рамках кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за № 000001080 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, в якій значиться про непричетність до створення та діяльності ТОВ "Плеяда Сіті" засновника, директора, а саме: відповідно до протоколу допиту свідка, встановлено, що Товариство він не реєстрував, жодного відношення до фінансово-господарської не мав, документи не підписував, а також наявність ухвали від 29.09.2016 року Приморського районного суду м. Одеси в рамках кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за № 0000265 від 12.04.2016 по кримінальному правопорушенню, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 364 ККУ (фіктивне підприємство) по ТОВ "Плеяда Сіті".

З врахуванням викладеного контролюючий орган зробив висновок про безпідставне формування податкового кредиту за серпень, вересень, жовтень 2016 року та лютий 2017 року по отриманих ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" податкових накладних від ТОВ "Плюс Континент" та ТОВ "Плеяда Сіті", які не можуть розглядатися в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки не мають статусу юридично значимих.

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС у місті Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 17.01.2018:

- №, яким до позивача на підставі п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України застосовано штраф з податку на додану вартість у сумі 510,00 грн. у т.ч. за штрафними санкціями;

- №, яким позивачу на підставі п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3 705 633,00 грн. за основним платежем та 926 408,25 грн. за штрафними санкціями;

- №, яким позивачу на підставі п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем податок на додану вартість у розмірі суми 386 017,00 грн.

Вважаючи такі податкові повідомлення - рішення від 17.01.2018 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.75.1. ст.75 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки встановлено у п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Згідно з пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

В даному випадку в наказі від 15.09.2017 №9286 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" міститься посилання на подання заперечення до акту перевірки як на підставу її проведення, а в акті перевірки міститься посилання на попередню перевірку згідно акту перевірки від 19.08.2017 №588/26-15-14-04-04/37441935.

Тобто, документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" з питань дотримання вимог податкового законодавства у взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "Плюс Континент" за серпень, вересень, жовтень 2016 року, товариством з обмеженою відповідальністю "Плеяда Сіті" за лютий 2017 року, про що складено акт перевірки від 29.12.2017 №939/26-15-14-04-04/37441935, проведена з передбачених пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України підстав.

Згідно акту перевірки від 29.12.2017 №939/26-15-14-04-04/37441935 до перевірки не надано жодні підтверджуючі документи по взаємовідносинах з товариством обмеженою відповідальністю "Плюс Континент" та товариством з обмеженою відповідальністю "Плеяда Сіті" за період, що перевірявся (арк. 9, 11 акту) з посиланням на акти про відсутність первинних документів та акт від 21.12.2017 про ненадання первинних документів для проведення перевірки.

Так, згідно п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Згідно п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

В даному випадку згідно змісту листа-відповіді позивача від 21.09.2017 №17/9-163 позивачем зазначено про неможливість надання запитуваних контролюючим органом документів у зв'язку із їх крадіжкою, що стало підставою для перенесення строків проведення перевірки згідно наказу від 22.09.2017 №9655 до 20.12.2017.

В подальшому листом від 21.12.2017 № 17/12-234 позивачем повідомлено контролюючий орган про неможливість надання запитуваних документів у зв'язку із зміною офісного приміщення із проханням про перенесення термінів.

З вказаного приводу колегія суддів зазначає, що такої підстави для перенесення термінів перевірки як зміна платником місцезнаходження законодавством не передбачено, тим більше, що попередньо позивачу надано 90 календарних днів для поновлення викрадених документів.

Позивачем не надано пояснень, які заходи ним вжито протягом цього періоду для відновлення викрадених документів, натомість повідомлено про наявність ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2017 у справі №757/64429/17-к про доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що перебувають у володінні товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ", зокрема, фінансово-господарської документації, в тому числі, і з ТОВ "Плюс Континент" та ТОВ "Плеяда Сіті".

Проте, вказана ухвала датована 22.12.2017, тоді як до цього часу завершився 90-денний термін для поновлення викрадених документів.

Фактично вилучення документів за вказаною ухвалою відбулося 27.12.2017 згідно наданої копії протоколу огляду. Тобто, до вказаної дати вилучені документи були у позивача, і їх копії могли бути надані на запит контролюючого органу для проведення перевірки.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про протиправність дій контролюючого органу під час проведення перевірки щодо її проведення за відсутності підтверджуючих документів по взаємовідносинах з товариством обмеженою відповідальністю "Плюс Континент" та товариством з обмеженою відповідальністю "Плеяда Сіті" за період, що перевірявся.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.01.2018 № винесено саме за порушення позивачем п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

Згідно п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що застосування штрафної санкції до позивача є обґрунтованим, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про визнання його протиправним та скасування слід відмовити, що вірно зазначено судом першої інстанції.

Щодо висновків акту перевірки та оскаржуваних повідомлень-рішень про збільшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт, послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).

Згідно п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

200.4. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно акту перевірки (додаток №2) при її проведенні використано документи господарських відносин позивача з ТОВ "Плюс Континент", ТОВ "Плеяда Сіті", в тому числі, щодо податкового кредиту по податку на додану вартість (декларації з податку на додану вартість та додатки до них, інформація з Єдиного реєстру податкових накладних (зареєстровані податкові накладні по взаємовідносинах з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період, що перевірявся), лист від 30.08.2017 р. №17/8-148 з додатками, а саме завірені оборотно-сальдові відомості), надані позивачем під час проведення перевірки.

Згідно акту перевірки за наслідками господарських операцій з ТОВ "Плюс Континент" та ТОВ "Плеяда Сіті" ними були належним чином оформлені на ім'я позивача та передані позивачу податкові накладні, які були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому порядку.

Позивач, в свою чергу, включив зазначені у податкових накладних суми до податкового кредиту по зареєстрованих належним чином податкових накладних.

На підтвердження реальності фінансово-господарських операцій між позивачем та ТОВ "Плеяда Сіті" ним було надано суду першої інстанції копію договору №2/02 від 31.03.2016, укладеного між ТОВ "СІМ" та Державним підприємством "Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка".

Згідно цього договору постачальник - ТОВ "СІМ" - зобов'язується передати у власність покупцю Державному підприємству "Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка", а покупець прийняти та оплатити продукцію згідно специфікацій, які є невід'ємною частиною цього договору.

В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору позивач надав додаткову угоду №1 від 23.12.2016 до договору №2/02 від 31.03.2016, додаткову угоду №2 від 17.03.2017 до договору №2/02 від 31.03.2016, додаткову угоду № 3 від 04.04.2017 до договору №2/02 від 31.03.2016, специфікацію №2 від 23.12.2016 до договору №2/02 від 31.03.2016, рахунок на оплату №3 від 23.01.2017, видаткову накладну №6 від 15.02.2017, рахунок на оплату №4 від 23.01.2017 р., видаткову накладну №7 від 15.02.2017 р., рахунок на оплату №5 від 23.01.2017, видаткову накладну №8 від 15.01.2017, рахунок на оплату №6 від 23.01.2017, видаткову накладну від 15.01.2017, рахунок на оплату №7 від 23.01.2017, видаткова накладна №10 від 15.02.2017, рахунок на оплату №8 від 23.01.2017, видаткова накладна №11 від 15.02.2017, експрес накладна №8246 про відправлення вантажу, довіреність №114 від 14.02.2017. на отримання вантажу, рахунок на оплату №21 від 22.02.2017, видаткова накладна №23 від 15.03.2017, рахунок на оплату №20 від 22.02.2017, видаткова накладна №22 від 15.03.2017, рахунок на оплату №19 від 22.02.2017, видаткова накладна №21 від 15.03.2017, рахунок на оплату №18 від 22.02.2017, видаткова накладна №20 від 15.03.2017, рахунок на оплату №17 від 22.03.2017, видаткова накладна №19 від 15.03.2017, рахунок на оплату №16 від 22.02.2017, видаткова накладна №18 від 15.03.2017, експрес накладна №7028 про відправлення вантажу, довіреність №199 від 13.03.2017 р. на отримання вантажу.

Згідно наданих копій специфікацій до вказаного договору позивачем поставлено на адресу покупця, зокрема, комплекти оптичних та освітлювальних приладів у складі - лампи, світофільтри, вентилятори, розсіювачі, що, в свою чергу, придбавалися позивачем у ТОВ "Плеяда Сіті" згідно долучених до матеріалів справи копій договору купівлі-продажу від 27.02.2017 №17/02-05-01, специфікацій до нього, рахунків на оплату, товарно-транспортних накладних та податкових накладних на загальну суму ПДВ 1 750 200,00 грн.

Крім того, правовідносини за договором №2/02 від 31.03.2016 , укладеним між ТОВ "СІМ" та Державним підприємством "Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка", були предметом документальної планової виїзної перевірки, проведеної Головним управлінням ДФС у Харківській області у період 21.08.2017 по 03.10.2017 на підставі наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки від 28.07.2017 року №3615, з урахуванням наказу від 15.09.2017 №4896, згідно із п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання.

Так, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 у справі №820/5998/17 за позовом Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім.Т.Г.Шевченка" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень та рішень судом встановлено, що між ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка (Покупець) і ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" (Постачальник) були укладені договори поставки №16/04-02 від 01.04.2016 та №2/02 від 31.03.2016 (типові).

Згідно п. 1.1 договорів предметом є оплатна передача Постачальником у власність Покупця продукції згідно специфікацій до договорів....

Використання придбаної ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка продукції у виробництві власної продукції підтверджується кошторисною калькуляцією на виготовлення комплексу ТШУ-1С, які були поставлені ДП "Завод імені В.А. Малишева".

Нереальність здійснених господарських операцій контролюючий орган доводить через дослідження діяльності контрагентів ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ", яка носить нібито фіктивний характер.

Натомість, в акті перевірки відсутні відомості про наявність або відсутність ознак реальності господарської діяльності ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ", наявність або відсутність відповідних основних засобів, трудових та інших ресурсів для здійснення основного виду діяльності - діяльності посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Ознак фіктивності ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" контролюючим органом в акті перевірки не зазначено.

Що стосується невідповідності номенклатури придбаних контрагентами ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" товарів номенклатурі поставлених товарів ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" і в подальшому поставлених ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка, то позивач при укладанні договорів не має ні можливостей, ні обов'язку перевіряти правильність здійснення податкового і бухгалтерського обліку контрагентами свого постачальника ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ"; такий обов'язок і відповідні можливості мають контролюючі органи.

На відміну від контролюючих органів, ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка не може перевірити весь ланцюг поставки продукції і переконатись в правомірності формування податкового кредиту і відповідності номенклатури придбаної і поставленої продукції навіть не безпосередньо свого постачальника, а його контрагентів.

Вказана в акті перевірки інформація може свідчити про недоліки ведення податкового і бухгалтерського обліку контрагентами ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ", на яких ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка не має впливу і не може зазнавати через їх порушення негативних наслідків, в силу індивідуального характеру юридичної відповідальності, встановленого ст. 61 Конституції України.

Посилання в акті перевірки на те, що контрагенти ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ" мають ознаки фіктивності, не є належним доказом нереальності господарської операції, оскільки така інформація не є остаточною за своїм змістом, не має наперед встановленого й доведеного характеру, тобто не є юридичним фактом.

З акту перевірки вбачається, що така інформація встановлена контролюючим органом з ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.08.2017 по справі №639/2970/17.

Відповідно до ст. 78 КАС України не доказуються обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, вироком суду у кримінальному провадженні або постановою суду у справі про адміністративний проступок. Ухвала слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів не звільняє контролюючий орган від обов'язку довести вказані в неї обставини, оскільки не є вироком суду у кримінальному провадженні чи іншим судовим рішенням, що дає підстави для звільнення від доказування.

Контролюючий орган обґрунтовує нереальність господарських операцій посиланням на зазначену вище ухвалу, в якій вказується, що допитаний засновник та керівник ТОВ "Плеяда СІТІ" (підприємство, що поставило продукцію ТОВ "СІСТЕМІНЖИНІРІНГМЕНЕДЖМЕНТ") показав, що будь-якою господарською діяльністю не займався, ТОВ "Плеяда СІТІ" не реєстрував, про діяльність вказаного підприємства йому не відомо.

Але, допустимими доказами фіктивності підприємства є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, в яких встановлені відповідні факти. Протоколи допиту свідків, які не були надані до суду, а тільки вказані в акті перевірки, не є допустимими доказами в розумінні КАС України для встановлення факту, на який посилається відповідач.

Фіктивність ТОВ "Плеяда СІТІ" та ТОВ "Регіональний центр сприяння бізнесу" не тільки не встановлена вироком суду, але за вказаними фактами не розпочато кримінальне провадження; ухвала суду, на яку посилається контролюючий орган в акті перевірки, здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 КК України (шахрайство), а не 205 КК України (фіктивне підприємництво).

Вказане рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 у справі №820/5998/17 набуло законної сили 03.07.2018 згідно інформації Єдиного державного реєстру судових рішень, і суд враховує висновки вказаного рішення в порядку ч. 4 ст. 78 КАС України.

Підставою для висновків акту перевірки і винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень також стала інформація з ІС "Податковий блок" щодо контрагентів ТОВ "Плеяда Сіті", а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у періоду, що перевірявся.

Посилання контролюючого органу на інформацію з ІС "Податковий блок" щодо контрагента ТОВ "Плеяда Сіті" про наявність зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвал в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, ніякої доказової сили не має, тоді як належним доказом в даному випадку могли би бути виключно вироки суду щодо недійсності (нікчемності) правочинів, первинних документів, визначення правомірності формування податкового кредиту та щодо порушення ним податкового законодавства, що набули законної сили, щодо вчинення ними кримінальних правопорушень.

За відсутності відповідного вироку суду, де визнані встановленими факти, зібрані під час розслідування кримінальних справ, будь-яка зібрана під час розслідування інформація не може бути належним доказом, оскільки вона може не знайти підтвердження за результатами судового розгляду відповідної кримінальної справи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.01.2018 у справі №К/9901/1478/18 (2а-7075/12/2670).

Також, кримінальне провадження № 000001080 внесене до ЄРДР з правовою кваліфікацією по ст. 190 ч.3 КК України було закрито 01.06.2018 на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України згідно відповіді від 14.06.2018 Новобаварського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Харківській області.

В будь-якому випадку, встановлення контролюючим органом порушень податкового законодавства у діях інших суб'єктів господарювання, ніж позивач, не може бути підставою для висновку про наявність порушень податкового законодавства у господарській діяльності всіх контрагентів порушника. Для такого висновку контролюючим органом має бути доведено обізнаність позивача з порушенням його контрагентами вимог податкового законодавства на час господарських відносин з ними, в тому числі, недотримання "належної обачності" під час вибору контрагентів, неврахування загальнодоступної інформації про них.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 61 Конституції України щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності, висновків рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 у справі №820/5998/17, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України у відносинах з ТОВ "Плеяда Сіті" є необґрунтованими.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Плюс Континент" колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції на час правовідносин з контрагентами) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абз. 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

По вказаному контрагенту позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції надано лише копії податкових накладних, які містяться в ЄРПН і які були предметом вивчення під час проведення податкової перевірки.

Будь-яких інших первинних документів щодо взаємовідносин з вказаним контрагентом суду не надано, як і клопотань щодо їх витребування у зв'язку з неможливістю надати.

В той же час, обставини взаємовідносин позивача з вказаним контрагентом не були предметом дослідження Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/5998/17, тому неможливо використати висновки судового рішення по вказаній справі в порядку ст. 4 ст. 78 КАС України.

Натомість, у вказаній справі предметом дослідження, крім взаємовідносин з ТОВ "Плеяда Сіті", були взаємовідносини позивача з ТОВ "Регіональний центр сприяння бізнесу" (код 40535258), щодо якого позивачем долучено до позову копії первинних документів.

Проте, взаємовідносини позивача з вказаним контрагентом не були предметом податкової перевірки згідно акту перевірки від 29.12.2017 №939/26-15-14-04-04/37441935, тому вказані документи не є належними доказами по справі.

Оскільки не лише під час проведення перевірки, а й під час судового розгляду справи первинні документи щодо взаємовідносин з вказаним контрагентом не надано, у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про формування податкового кредиту за результатами господарських операцій з вказаним контрагентом у передбачений законодавством спосіб.

Разом з тим, такі документи подано суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою позивача, однак, колегія суддів не може взяти такі до уваги, оскільки такі ні під час перевірки контролюючим органом, ні під час розгляду справи судом першої інстанції надані не були та судом першої інстанції не надавалась оцінка таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Як встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва ухвала Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2017 у справі №757/64429/17-к про тимчасовий доступ до речей і документів та копія протоколу тимчасового доступу до речей та документів не є належним доказом у справі. Натомість інших доказів та/або пояснень щодо ненадання таких документів до перевірки та до суду першої інстанції позивачем не надано.

Відтак, колегія суддів не бере такі докази до уваги.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення №, яким позивачу на підставі п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3 705 633,00 грн. за основним платежем та 926 408,25 грн. за штрафними санкціями, в частині взаємовідносин з ТОВ "Плюс Континент" слід відмовити.

Згідно висновків акту перевірки позивачем по взаємовідносинах з ТОВ "Плюс Континент" за серпень, вересень, жовтень 2016 завищено податковий кредит на 2 341 450 грн., з ТОВ "Плеяда Сіті" за лютий 2017 р. - на 1 750 200 грн., завищено суму від'ємного значення за лютий 2017 р. на суму 386 017 грн. (по взаємовідносинах з ТОВ "Плеяда Сіті").

Так, зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2018 №, яким до позивача на підставі п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем податок на додану вартість у розмірі суми 386 017,00 грн., оскільки вказана сума нарахована по взаємовідносинам з ТОВ "Плеяда Сіті", а також податкового повідомлення-рішення від 17.01.2018 №, яким позивачу на підставі п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3 705 633,00 грн. за основним платежем та 926 408,25 грн. за штрафними санкціями, в частині взаємовідносин з ТОВ "Плеяда Сіті", що згідно розрахунку становить 1 364 183 грн.

Визначена згідно податкового повідомлення-рішення від 17.01.2018 № сума податкового зобов'язання з ПДВ 3 705 633,00 грн. становить добуток сформованих податкових кредитів позивача з обома контрагентами 2 341 450 грн. (ТОВ "Плюс Континент") та 1 750 200 грн. (ТОВ "Плеяда Сіті") за вирахуванням 386 017 грн. від'ємного значення ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "Плеяда Сіті" (за рахунок якого сформовано податкове повідомлення-рішення від 17.01.2018 №).

Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Також згідно вказаного податкового повідомлення-рішення від 17.01.2018 № до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 926 408, 25 грн., що становить 25% від визначеної суми основного зобов'язання. Відповідно, вказане рішення підлягає скасуванню в частині 341 045, 75 грн. (25% від 1 364 183 грн.)

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин було повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» та Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.О. Беспалов

Є.О. Сорочко