Справа № 0940/2443/18
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. справа № 0940/2443/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 8061,00 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області 21.12.2018 звернулося в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 8061,00 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення податкового обов'язку встановленого пунктом 16.1 статті 16, статтями 162 - 164 Податкового кодексу України не сплатив податкові зобов'язання зі сплати акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Копію даної ухвали направлено відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштове відправлення повернулося до суду з відміткою Укрпошти «не проживає». У такому випадку у відповідності до частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається, що судове рішення вручене належним чином. У встановлений частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України строк правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заяві по суті справи, встановив наступне.

03.07.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, який здійснював підприємницьку діяльність до 03.07.2018 та перебував на податковому обліку в Долинській ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області (а.с. 49).

За період здійснення підприємницької діяльності відповідачем допущено утворення податкового боргу в розмірі 8061,00 гривень, що виник в результаті несплати: акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (1020,00 грн. - штрафні санкції на підставі повідомлення-рішення від 10.05.2018 №; 50,00 грн. - залишок боргу згідно з податковою декларацією за лютий 2018 року №7112 від 20.04.2018; 130,00 - залишок боргу згідно з податковою декларацією за березень 2018 року №7110 від 20.04.2018; 61.00 грн. - залишок боргу згідно з податковою декларацією за квітень 2018 року №8218 від 21.05.2018, а також несплати застосованих на підставі рішення про застосування фінансових санкцій від 26.07.2018 № штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 6800,00 грн.

Залишок боргу по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в розмірі 241,00 грн. виник згідно податкових декларацій, поданих відповідачем за лютий-квітень 2018 року (а.с. 19-26).

Також актом камеральної перевірки податкової звітності з акцизного податку №6206/919-400/НОМЕР_1 від 24.04.2018 встановлено факт несвоєчасного подання відповідачем декларації з акцизного податку за лютий 2018 року (а.с.13). На підставі даного акту №6206/919-400/НОМЕР_1 від 24.04.2018 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.05.2018, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 1020,00 грн. (а.с. 16).

Таким чином за відповідачем утворився податковий борг зі сплати акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 1261,00 грн.

Податковим органом надіслано на вказану суму податкову вимогу №39615-50 від 15.06.2018, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана 25.06.2018 особою «Якимечко (сусідка)» (а.с.12).

Також як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17.04.2018 працівниками Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області спільно з начальником ССД Долинської РДА та начальником відділу соціальної роботи Долинського РЦ СССДМ проведено спільне відпрацювання на території Вигодського куща Долинського району щодо виявлення та попередження вчинення злочинів серед неповнолітніх та зокрема виявлення фактів продажу неповнолітнім алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В ході проведення перевірки було виявлено в магазині «Олександра», що знаходиться в с. Старий Мізунь по вул. Січових Стрільців, 2, продаж близько 14:30 год. продавцем ОСОБА_2 неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці смт. Вигода Долинського району, алкогольного напою - пива «Оболонь Світле» ємністю 0,5 літри, з вмістом спирту 4,5 об.

Опитана 17.04.2018 по вищенаведеному факту продавець ОСОБА_2 надала письмові пояснення, в яких вона не заперечила факт продажу близько 14:30 молодій дівчині пляшки пива «Оболонь Світле» ємністю 0,5 літри. Пояснила, що вік дівчини не встановила, оскільки остання виглядала повнолітньою. Свою вину у продажі неповнолітній особі алкогольних напоїв ОСОБА_2 визнала та обіцяла в подальшому таких випадків не повторювати (а.с. 35).

Згідно письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_3, наданих 17.04.2018, вона неодноразово в даному закладі придбавала слабоалкогольні напої, в тому числі і 17.04.2018 близько 14:30 год. придбала пляшку пива «Оболонь Світле» ємністю 0,5 літри 12.03.2016. При здійсненні даної покупки знаходилась сама, без супроводу дорослих, продавець не запитувала скільки їй років. Пообіцяла в подальшому не вживати та не купувати алкогольних напоїв (а.с. 38).

Також 17.04.2017, серед інших, було опитано ОСОБА_4, яка в письмових поясненням зазначила, що її чоловік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є приватним підприємцем і орендує магазин «Олександра» в с. Старий Мізунь. Зазначила, що допомагає чоловіку у здійсненні підприємницької діяльності. Пояснила, що їй зі слів ОСОБА_2 відомо про факт продажу останньою пляшки пива наповнолітній особі. Також підтвердила, що розуміє наслідки продажу алкогольних напоїв дітям та обіцяє в подальшому контролювати продаж алкогольних та тютюнових виробів продавцями магазину.

На підставі наведених пояснень, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП (а.с. 36).

Також судом встановлено, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Старомізунської сільської ради до ОСОБА_2 29.05.2018 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.43).

Так, на підставі матеріалів адміністративної справи Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за вихідним №607/108/01/37-2018 від 09.07.2018 ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято рішення № від 26.07.2018 про застосування фінансових санкцій в розмірі 6800 грн. за продаж пива особам, які не досягли 18 років (а.с.27).

Вказане рішення № від 26.07.2018 разом із супровідним листом №8253/10/09-19-40-01-20 від 26.07.2018 було надіслане відповідачу, яке згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримане 31.07.2018 особою «Якимечко (сусідка)» (а.с. 29), однак штрафні санкції нараховані згідно даного рішення відповідачем не сплачені, що стало, серед іншого, підставою звернення Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області із даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Стаття 8 Податкового кодексу України визначає види податків та зборів.

В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1).

До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).

Відповідно до підпункту 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків, серед іншого, належить акцизний податок.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з статтею 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України, платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Положеннями п.п.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України передбачено, що реалізацією суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Об'єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (п.п. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 Податкового Кодексу України).

Згідно п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 Податкового Кодексу України, для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Відповідно до п.2 Розділу І Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Мінфіну від 23.01.2015р. №14"Про затвердження форми декларації акцизного податку", декларацію складають та подають особи, визначені статтею 212 розділу VI Кодексу як платники акцизного податку. Платники заповнюють та подають розділи та додатки до Декларації лише щодо тих операцій, які вони здійснюють і за якими у них виникають податкові зобовязання зі сплати акцизного податку, про що робиться відповідна відмітка у графі «Ознака подання» на останньому аркуші Декларації.

Згідно з п.3 та 4 Розділу І Порядку: Базовий податковий період для сплати акцизного податку відповідає календарному місяцю. Аналогічні положення закріплені п.223.1 ст.223 Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подавались до Долинської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області декларації акцизного податку за лютий-квітень 2018 року, відповідно пп.212.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України (а.с. 19-26).

Однак за даними деклараціями залишилась непогашена заборгованість в загальному розмірі 241,00 грн., що підтверджується довідкою про борг за платежами від 21.11.2018 (а.с. 10) та обліковою карткою платника податку (а.с. 46-48).

Відповідно до ст. 223 Податкового кодексу України базовий податковий період для сплати акцизного податку відповідає календарному місяцю. Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46цього Кодексу.

Відповідно положень ст.224 Податкового кодексу України, контроль за правильністю обчислення і своєчасністю сплати до бюджету податку з підакцизних товарів (продукції), що виробляються на території України, здійснюється контролюючими органами.

Контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджету податку з підакцизних товарів (продукції), що ввозяться на митну територію України, під час митного оформлення здійснюється контролюючими органами.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Таким чином, грошові зобов'язання відповідача з сплати акцизного податку, самостійно визначені ним податковими деклараціями акцизного податку за лютий-квітень 2018 року, відповідно до 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, є узгодженими з моменту подання такої декларації.

Також, в ході проведення камеральної перевірки податкової звітності з акцизного податку встановлено факт несвоєчасного подання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 декларації з акцизного податку за лютий 2018 року. Даний факт зафіксований в акті камеральної перевірки податкової звітності з акцизного податку №6206/919-400/НОМЕР_1 від 24.04.2018 (а.с.13). На підставі даного акту №6206/919-400/НОМЕР_1 від 24.04.2018 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.05.2018, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 1020,00 грн. (а.с. 16).

Таким чином за відповідачем утворився податковий борг зі сплати акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 1261,00 грн, що підтверджується довідкою про борг за платежами від 21.11.2018 (а.с. 10) та обліковою карткою платника податку (а.с. 46-48).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд встановив, що позивач, на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, надіслав відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як його місце проживання, податкову вимогу №39615-50 від 15.06.2018, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана 25.06.2018 особою «Якимечко (сусідка)» (а.с.12).

Відповідно до пункту 7 розділу IV Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №61 від 30.06.2017 податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, податкова вимога №39615-50 від 15.06.2018 відповідачу вручена належним чином, однак сума зазначеного у ній боргу не сплачена.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення вищевказаних норм Податкового кодексу України не виконав податкові зобов'язання з сплати акцизного податку.

Що стосується нарахованих фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 6800,00 грн., суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР.

Згідно ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Відповідно до ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує вказані товари, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Статтею 17 вказаного Закону визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу розміром 6800 гривень.

Як вбачається з постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Старомізунської сільської ради від 29.05.2018 за №1, громадянкою ОСОБА_2, яка працює продавцем у підприємця ОСОБА_5, здійснено продаж неповнолітній особі алкогольного напою - пива "Облонь-Світле" 0,5 л, чим порушено вимоги ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на останню штраф у сумі 510 грн (а.с. 43).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Старомізунської сільської ради від 29.05.2018 за №1 направлено супровідним листом за №607/108/01/37-2018 від 09.07.2018 Головному управлінні ДФС в Івано-Франківській області (а.с. 30).

Відтак, позивачем зроблено висновок про порушення ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та застосовано до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн., згідно рішення № від 26.07.2018.

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Контролюючим органом було надіслано рішення про застосування фінансових санкцій № від 26.07.2018 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, за адресою її реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про належне вручення цього рішення (а.с. 29).

На момент розгляду даної справи, відповідачем фінансову санкцію, визначену у рішення № від 26.07.2018, на сплатив, внаслідок чого утворено борг за штрафними санкціями за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що підтверджується довідкою про борг за платежами від 21.11.2018 (а.с. 10) та обліковою карткою платника податку (а.с. 46-48).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

Таким чином, за відповідачем утворено податковий борг в загальному розмірі 8061,00 грн., який ним не сплачено.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 вказаного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що їй належить.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Позивач при зверненні з даним адміністративним позовом до суду сплатив судовий збір в розмірі 1 762 гривень. Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Понесених судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем не заявлено, як наслідок, у справі відсутні судові витрати, що підлягають розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (індекс АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в дохід державного бюджету податковий борг в загальному розмірі 8 061 (вісім тисяч шістдесят одна) гривня 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - Головне управління ДФС в Івано-Франківській області: 76018, вулиця Незалежності, будинок 20, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, .

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1: індекс АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя Главач І.А.