Справа № 826/15020/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2019 року № 826/15020/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» (надалі по тексту також - позивач, ТОВ «Фірма «Інвестпроект») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 872648/39878131 від 07.08.2018;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань розгляду скарг № 25688/39878131/2 від 20.08.2018;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» податкову накладну № 4 від 31.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фірма «Інвестпроект» посилається на те, що жодних законних підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, а в подальшому, для відмови в її реєстрації у Державної фіскальної служби України не було. Позивач стверджує, що товариство надало до Державної фіскальної служби України пояснення і копії документів, якими підтверджуються реальність здійснення господарської операції по податковій накладній № 4 від 31.07.2018, при цьому, в оскаржуваних рішеннях комісії ДФС України не зазначено та не деталізовано яких саме документів не вистачає чи яку іншу інформацію необхідно надати для успішної реєстрації податкової накладної.

У встановлений судом строк від Державної фіскальної служби України відзив на позовну заяву не надходив, хоча ухвалу про відкриття провадження та позовні матеріали отримав уповноважений представник 20.09.2018.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 08.02.2018 між ТОВ «Фірма «Інвестпроект» та ДП «Укрінвестпроект» укладено договір № 02-08/2018-03. (а. с. 100-103)

Відповідно до п. 1.1 договору ТОВ «Фірма «Інвестпроект» зобов'язується передати, а ДП «Укрінвестпроект» прийняти та оплатити хімічну продукцію, в кількості, за номенклатурою, ціною, строкам і умовами поставки згідно умовам договору і додатків до нього, які є невід'ємною його частиною.

27.07.2018 між ТОВ «Фірма «Інвестпроект» та ДП «Укрінвестпроект» укладено додаток № 2 до договору.

Згідно п. 1 додатку 2 ТОВ «Фірма «Інвестпроект» зобов'язується передати, а ДП «Укрінвестпроект» прийняти та оплатити амофос NP 12:52 (біг-бег) у кількості 1000000 тон на загальну суму 15588000.00 грн., в тому числі ПДВ 2598000,00 грн. (а. с. 103)

Відповідно до п. 2 додатку 2 умови поставки товару: EXW, склад ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Камянське, проспект Аношкіна, 179, згідно правил ІНКОТЕРМС-2010.

Згідно п. 3 додатку2 оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Фірма «Інвестпроект» у вигляді 100% передплати, згідно рахунку-фактури.

У відповідності до умов договору та додатку 2 до нього, ТОВ «Фірма «Інвестпроект» було виставлено ДП «Укрінвестпроект» рахунок № 0730-01 від 30.07.2018 товар. (а. с. 105)

Згідно виписки з банківського рахунку ТОВ «Фірма «Інвестпроект» від 31.07.2018 ДП «Укрінвестпроект» перерахувало на користь ТОВ «Фірма «Інвестпроект» грошові кошти (попередню оплату за товар) у сумі 1140000,00 грн., в тому числі ПДВ 190000,00 грн. (а. с. 104)

Надалі, 27.07.2018 між ТОВ «Фірма «Інвестпроект» та ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» укладено договір № 11-01/155. (а. с. 91-93)

Відповідно до п. 1.1 договору ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» зобов'язується передати, а ТОВ «Фірма «Інвестпроект» прийняти та оплатити хімічну продукцію, в кількості, за номенклатурою, ціною, строкам і умовами поставки згідно умовам договору і додатків до нього, які є невід'ємною частиною договору.

27.07.2018 між ТОВ «Фірма «Інвестпроект» та ПрАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» укладено додаток № 1 до договору. (а. с. 94)

Згідно п. 1 додатку до даного договору ТОВ «Фірма «Інвестпроект» зобов'язується передати, а ДП «Укрінвестпроект» прийняти та оплатити амофос NP 12:52 (біг-бег) у кількості 1000000 тон на загальну суму 15576 000,00 грн., в тому числі ПДВ 2596000,00 грн.

Відповідно до п. 2 додатку 1 умови поставки Товару: EXW, склад ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив», розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Камянське, проспект Аношкіна, 179, згідно правил ІНКОТЕРМС-2010.

Згідно видаткової накладної № 312 від 01.08.2018 ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» відпустило, а ТОВ «Фірма «Інвестпроект» отримало у відповідності до умов договору2 і додатку амофос NP 12:52 (біг-бег) у кількості 73,133179 тон.

Позивач повідомляє, що факт передачі даного товару також підтверджується довіреністю № 2 від 31.07.2018. (а. с. 95-97)

Крім того, позивач зазначає, що оскільки поставка товару ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив» до ТОВ «Фірма «Інвестпроект» у відповідності до умов договору 2 та додатку 1 (з врахуванням видаткової накладної № 312 від 01.08.2018) та поставка товару у відповідності до умов договору 1 та додатку 2 (з врахуванням видаткової накладної №0801-01 від 01.08.2018) здійснювалась в один день (01.08.2018), то у ТОВ «Фірма «Інвестпроект» відсутня необхідність у складському зберіганні даного Товару. Також якість поставленого ТОВ «Фірма «Інвестпроект» товару у відповідності до умов договору та додатку до нього підтверджується сертифікатом якості від 01.08.2018.

Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України ТОВ «Фірма «Інвестпроект» складено податкову накладну № 4 від 31.07.2018 та направлено 02.08.2018 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 25)

Після надсилання на реєстрацію податкової накладної, позивач отримав квитанцію № 1 від 02.08.2018, у якій зазначено про те, що документ прийнято, проте реєстрацію податкової накладної зупинено, згідно п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам п. п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Додатково запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 26)

ТОВ «Фірма «Інвестпроект» подано до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві письмові пояснення - повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 1 від 03.08.2018 та копії документів, а саме: податкову накладну № 4 від 31.07.2018, квитанцію № 1 від 02.08.2018 договір № 11-01/155 від 27.07.2018, додаток № 1 від 27.07.2018 до договору, видаткову накладну № 312 від 01.08.2018, податкову накладну № 1 від 01.08.2018, квитанцію № 1 від 03.08.2018, договір № 02-08/2018-03 від 08.02.2018, додаток № 2 від 27.07.2018 до договору № 02-08/2018-03 від 08.02.2018, виписку/особовий рахунок від 31.07.2018, рахунок на оплату № 278 від 31.07.2018, довіреність № 2 від 31.07.2018, рахунок № 0730-01 від 30.07.2018, довіреність № 38 від 01.08.2018, видаткову накладну № 0801-01 від 01.08.2018. (а. с. 27-44)

Проте, рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 872648/39878131 від 07.08.2018 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 4 від 31.07.2018 та зазначено про підстави для відмови, а саме: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності). наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити). (а. с. 22)

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, ТОВ «Фірма «Інвестпроект» 10.08.2018 подано до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві скаргу, до якої додано пояснення та копії документів, необхідних для задоволення даної скарги, а саме: договір № 11-01/155 від 27.07.2018, додаток № 1 від 27.07.2018 до договору № 11-01/155 від 27.07.2018, рахунок на оплату № 278 від 31.07.2018, довіреність № 2 від 31.07.2018, видаткову накладну № 312 від 01.08.2018, податкову накладну № 1 від 01.08.2018, квитанцію № 1 від 03.08.2018, сертифікат якості від 01.08.2018, договір № 02-08/2018-03 від 08.02.2018, додаток № 2 від 27.07.2018 до договору № 02-08/2018-03 від 08.02.2018, виписку особового рахунку від 31.07.2018, рахунок № 0730-01 від 30.07.2018, довіреність № 38 від 01.08.2018, видаткова накладна № 0801-01 від 01.08.2018, повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 1 від 03.08.2018, квитанцію № 2 від 03.08.2018, документ довільного формату № 1 від 03.08.2018, документ довільного формату № 2 від 03.08.2018, документ довільного формату № 3 від 03.08.2018, документ довільного формату № 4 від 03.08.2018, документ довільного формату № 5 від 03.08.2018, документ довільного формату № 6 від 03.08.2018, документ довільного формату № 7 від 03.08.2018, документ довільного формату № 8 від 03.08.2018, документ довільного формату № 9 від 03.08.2018, документ довільного формату № 10 від 03.08.2018, документ довільного формату № 11 від 03.08.2018, документ довільного формату № 12 від 03.08.2018, документ довільного формату № 13 від 03.08.2018, документ довільного формату № 14 від 03.08.2018, документ довільного формату № 15 від 03.08.2018, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.08.2018 року № 872648/39878131. (а. с. 45-90)

Однак, рішенням комісії з питань розгляду скарг № 25688/39878131/2 від 20.08.2018 скаргу ТОВ «Фірма «Інвестпроект» залишено без задоволення та рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. (а. с. 24)

Не погоджуючись з рішенням комісії Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкової накладної та рішенням комісії з питань розгляду скарг, вважаючи їх протиправними, ТОВ «Фірма «Інвестпроект» звернулось до суду за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (надалі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п. 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (надалі - Порядок № 117), податкова накладна/ розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до змісту п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Так, зі змісту квитанції № 1 від 02.08.2018 убачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність направленої позивачем на реєстрацію податкової накладної критеріям ризиковості платника податку, визначених п. п. 1.6 п. 1 «Критерів ризиковості платника податку». (а. с. 26)

Проте, контролюючим органом у даній квитанції не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної товариства.

Висновок суду базується на тому, що контролюючим органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критерію ризиковості платника податку, визначених п. п.1.6 п. 1 Критеріїв.

Натомість, необхідно звернути увагу на те, що і принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень і положення п. 13 Порядку № 117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Слід зазначити, що контролюючий орган не зміг пояснити обставини, на підставі яких дійшов висновку про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення реєстрації зазначених накладних.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений п. п. 1.6 п. 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого товариство внесено до переліку ризикових платників.

Пунктами 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм убачається, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов'язків контролюючих органів.

У свою чергу, реєстрація поданої товариством податкової накладної № 4 від 31.07.2018 зупинена, як зазначено у квитанції, через те, що ПН/РК відповідає вимогам п. п.1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», тобто, відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію накладної зупинено з підстав, які не передбачені Порядком № 117.

У той же час, згідно з п. п. 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як уже зазначалось раніше, позивачем направлено відповідачу пояснення № 1 від 03.08.2018 та копії документів до зазначених господарських операцій по податковій накладній № 4. (а. с. 27-44)

Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

У рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної вказано, що платником податку не було надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Проте, з матеріалів справи убачається, що на виконання п. п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності, здійснення операцій по відмовленій податковій накладній.

Таким чином, позивачем були надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом, проте з рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не зрозуміло, чому саме було прийнято рішення про відмову в здійсненні реєстрації, зважаючи на відсутність зазначення конкретного документа, якого не вистачає або який складено з порушеннями та не приймається до уваги.

У той же час, важливо розуміти, що головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв’язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб'єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Тобто, рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують їх неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Суд наголошує на тому, що в даній справі суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, на підставі яких складено податкову накладну № 4 від 31.07.2018, оскільки дане питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Варто зазначити, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить саме від доведеності відповідачем правомірності прийняття спірних рішень.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації протиправним та його скасування.

У частині позовних вимог щодо оскарження рішення комісії з питань розгляду скарг, суд виходить з наступного.

Як зазначено у п. 56.23 ст. 56 ПК України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей:

- скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;

- скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим;

- якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Обов'язковою ознакою дій, рішень (в тому числі і актів) чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, проте такі рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, рішення контролюючого органу стосовно прийняття оскаржуваного рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг № 25688/39878131/2 від 20.08.2018 про відмову у задоволенні скарги на рішення комісії Державної фіскальної служби України саме по собі не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав і не породжує для нього обов'язкових юридичних наслідків, з огляду на що, суд приходить до висновку про відсутність у позивача об'єкта судового захисту та, як наслідок, про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Крім того, слід зазначити таке.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача зареєструвати в ЄРПН податкові накладні датою їх фактичного подання, на переконання суду, є дотриманням гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Водночас, варто зазначити про наслідки відсутності реєстрації у ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, або реєстрації їх із порушенням встановленого Податковим кодексом України строку.

Так, у разі порушення строку реєстрації, застосовуються штрафні санкції, передбачені ст. 1201 ПК України, а згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Також, у разі порушення продавцем/покупцем граничних строків реєстрації в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування, покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

Згідно з п. 20 Порядку № 1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, ураховуючи вказані наслідки, а також вимоги п. 20 Порядку № 1246, суд вважає, що податкову накладну № 318 потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Керуючись статтями 72 - 78, 90, 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295 - 297 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» (, вул. М.Коцюбинського, 4-б, м. Київ, 01030) до Державної фіскальної служби України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 872648/39878131 від 07.08.2018.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» податкову накладну № 4 від 31.07.2018 датою її фактичного подання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» (, вул. М.Коцюбинського, 4-б, м. Київ, 01030) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п’ятсот двадцять чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко