Справа № 806/1307/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/1307/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Любов Анатоліївна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

19 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року (Суддя Шуляк Л.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту Кіберполіції Національної поліції України, третя особа - Поліське управління кіберполіції Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту Кіберполіції Національної поліції України, третя особа: Поліське управління кіберполіції Національної поліції в Житомирській області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту кіберпіоліції Національної поліції України №83 від 11.04.2017 "Про накладення дисциплінарного стягнення" в частині звільнення ОСОБА_2 заступника начальника відділу протидії кіберзлочинам в Житомирській області Поліського управління кіберполіції зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту кіберполіції Національної поліції України №37 о/с від 18.04.2017 "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_2 заступника начальника відділу протидії кіберзлочинам в Житомирській області Поліського управління кіберполіції зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_2 на службі в Національній поліції України на посаді заступника начальника відділу протидії кіберзлочинам в Житомирській області Поліського управління кіберполіції з 20 квітня 2017 року;

- стягнути з Департаменту кіберполіції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 20.04.2017 по день ухвалення судового рішення (з урахуванням уточнених позовних вимог від 08.06.2017, а.с.47-52).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з підстав неповноти встановлення обставин справи та неналежної оцінки судом першої інстанції обставин, які мають значення для вирішення справи, просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах поліції з листопада 2015 року.

Відповідно до витягу з наказу Департаменту кіберполіції Національної поліції України №92 від 03.11.2016 був призначений заступником начальника відділу протидії кіберзлочинам у Житомирській області Поліського управління кіберполіції.

Наказом Департаменту кіберполіції Національної поліції України №83 від 11.04.2017 "Про накладення дисциплінарного стягнення" за порушення вимог ст.ст.1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІУ, який поширено на поліцейських відповідно до п.9 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015, Присяги працівника Національної поліції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1453, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 30.11.2015 за №1487/27932, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 06.12.2016 за № 1576/20706, керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 14 вказаного Статуту, а також вступу у неділові стосунки з особою, яка є фігурантом у кримінальному провадженні №0003966 за підозрою ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, майора поліції ОСОБА_2 заступника начальника відділу протидії кіберзлочинам в Житомирській області Поліського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України, звільнено зі служби в поліції.

Наказ Департаменту кіберполіції Національної поліції України №83 від 11.04.2017 "Про накладення дисциплінарного стягнення" було реалізовано наказом Департаменту кіберполіції Національної поліції України №37 о/с від 18.04.2017, яким майора поліції ОСОБА_2 заступника начальника відділу протидії кіберзлочинам в Житомирській області Поліського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 19.04.2017.

Вважаючи спірні накази такими, що винесені з грубими порушеннями норм чинного законодавства про працю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції погодився із висновками службового розслідування щодо підтвердження факту порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника Національної поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, вступу ОСОБА_2 у неділові стосунки з особою, яка є фігурантом у кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_4, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відсутність обвинувального вироку за порушеним кримінальним провадженням унеможливлює звільнення позивача, оскільки відсутність в діях позивача складу злочину, тобто відсутність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, жодним чином не може ототожнюватися з відсутністю фактів порушення дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої і притягнуто позивача.

Апеляційний суд, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так в апеляційній скарзі позивач, обгрунтовуючи свою позицію зазначає, що відповідачем безпідставно притягнуто його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, оскільки в ході службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного порушення не з'ясовані, вина не доведена та відсутні будь-які докази вчинення дисциплінарного проступку, а тому оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню. На думку апелянта, затримання особи за вчинення злочину і повідомлення їй про підозру у вчиненні злочину не є доказами винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Даючи оцінку висновкам суду першої інстанції та спірним відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі частинами першою, другою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно зі статтею 60 Закону України "Про Національну поліцію", проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського, пунктом 6 частини 1 вказаної статті передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-IV, який не втратив чинність і продовжує діяти як станом на момент вчинення проступку позивачем, так і на момент накладення дисциплінарного стягнення.

Так, згідно зі частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі частиною 7 статтею 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Таким чином, притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Судом встановлено, що підставою для прийняття наказу від 11.04.2017 №83 "Про накладення дисциплінарного стягнення" слугував висновок службового розслідування від 23.03.2017 за фактом затримання за підозрою у вчиненні злочину окремих працівників відділу протидії злочинам у Житомирській області Поліського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України.

Так, наказом Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 03.02.2017 №29, відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та наказу МВС України від 12.03.2013 №230, у зв'язку із перебуванням у провадженні слідчого відділу прокуратури Житомирської області кримінального провадження №000015 від 02.02.2017 за фактом отримання ОСОБА_2 неправомірної вигоди, поєднаного з її вимаганням, призначено службове розслідування.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка встановлює, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службових розслідувань регулюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 № 230.

У відповідності до пункту 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно із п.п.2.2.2 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення.

З висновку службового розслідування судом встановлено, що 02.02.2017 слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003966 від 11.06.2016 за ч.3 ст.190 КК України за фактом шахрайського заволодіння чужим майном з використанням електронно-обчислювальної техніки. В ході розслідування вказаного кримінального провадження, 02.02.2017 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 у смт.Хорошів Житомирської області по вул.Миру,22, за результатами якого вилучили комп'ютерну техніку та мобільні телефони.

Участь у проведенні зазначеної слідчої дії серед інших приймали старший інспектор з особливих доручень відділу протидії кіберзлочинам в Житомирській області Поліського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції НП України ОСОБА_5 та заступник начальника цього ж відділу ОСОБА_2

Досліджуючи матеріали службового розслідування, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та взято до уваги наступне.

02.02.2017 прокуратурою Житомирської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесене кримінальне провадження №00000015 за ч.1 ст.14 (Готуванням до злочину з підшукуванням або пристосування засобів чи знарядь, підшукування співучасників засобів або змова на вчинення злочину, усунення перешкод, а також інше умисне створення умов для вчинення злочину), ч.3 ст. 368 (Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення дій або бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, або в інтересах, третьої особи) Кримінального кодексу України (далі - КК України) відносно службової особи правоохоронного органу Житомирської області, яка вимагає неправомірну вигоду. Підставою внесення відомостей про кримінальне правопорушення стала інформація про вимагання та отримання неправомірної вигоди ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від ОСОБА_4 за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Крім того, з матеріалів досудового слідства вбачається, що у ході проведення обшуку, у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди. Зокрема встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою із ОСОБА_2, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_5 будучи працівником правоохоронного органу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, з використанням наданих повноважень, 02.02.2017 р. близько 7 години, після проведення обшуку, перебуваючи поряд з будинком ОСОБА_4, повідомив останньому про необхідність передачі йому неправомірної вигоди, за не притягнення його до кримінальної відповідальності. Цього ж дня, о 09.30 години, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5, попередньо викликавши ОСОБА_4 до ГУНП України в Житомирській області для проведення слідчих дій, перебуваючи у службовому кабінеті № 210 ГУНП в Житомирській області за адресою Старий бульвар, 5/37 у м. Житомирі, повторно висловив вимогу останньому про передачу йому грошових коштів, погрожуючи притягненням до кримінальної відповідальності, призначивши при цьому зустріч у приміщенні кафе "Хочу з'їсти" задля того, щоб його злочинна діяльність не була викрита.

Реалізуючи свій спільний корисливий злочинний намір спрямований на отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки, тобто діючи умисно та згідно домовленості з ОСОБА_2, ОСОБА_5, близько 13 години цього ж дня, у приміщенні кафе "Хочу з'їсти" за адресою: Старий бульвар, 10 у м. Житомир, при зустрічі з ОСОБА_4, приховуючи свої злочинні дії, набрав на мобільному телефоні повідомлення із текстом "1000$" та продемонстрував його ОСОБА_4, пояснивши, що в разі сплати вказаної суми його не буде притягнуто до кримінального відповідальності та буде вирішено питання про повернення йому вилученого у ході обшуків майна. У цей же день, 02.02.2017 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_5, перебуваючи у дворі одного з багатоповерхових будинків, неподалік від вул. Старого Бульвару, близько 17 години, реалізуючи свій спільний корисливий злочинний намір, спрямований на отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, тобто діючи умисно та згідно домовленості, повідомили ОСОБА_4, що неправомірну вигоду за не притягнення його до кримінальної відповідальності та повернення вилученого у ході обшуку майна необхідно надати у строк до 10 години 03.02.2017 р., призначивши зустріч у приміщенні ГУНП України в Житомирській області.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5, як працівники правоохоронного органу, можуть реалізувати свої погрози, ОСОБА_4, не бажаючи негативних наслідків для себе у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності, погодився з умовами останніх.

03.02.2017 р. близько 11 год., перебуваючи у кабінеті № 210 ГУ НП України в Житомирській області за адресою: Старий бульвар, 5/37 у м. Житомир, ОСОБА_4, виконуючи вказівку ОСОБА_5 щодо способу передачі грошей, поклав грошові кошти в сумі 1000 доларів США до блокноту, який ОСОБА_5 тримав у руках, після чого останній, вийшовши з кабінету передав ОСОБА_2

03.02.2017 о 13.30 на другому поверсі адміністративного приміщення ГУНП в Житомирській області по вул.Старий Бульвар,5/37 м.Житомира, на місці вчинення кримінального правопорушення, слідчими відділу прокуратури в Житомирській області спільно з працівниками Управління внутрішньої безпеки в Житомирській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України затримані у порядку ст.208 (Затримання повноваженою службовою особою) Кримінального процесуального кодексу України затримані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 після отримання ними від громадянина ОСОБА_4 неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США. Контакти ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з громадянином ОСОБА_4 задукоментовано в ході проведення негласних слідчих (розшукових дій).

Таким чином, з висновків досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5, діючи за попередньою змовою, одержали неправомірну вигоду у вигляді 1 тис. доларів США, що за курсом Національного Банку України становить 26 тис. 980 грн. за не притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

04 лютого 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Встановлено, зазначені обставини були предметом розгляду судами при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 та відсторонення від посади ОСОБА_2 При цьому досліджувались: протоколи допиту свідка ОСОБА_4 від 02 та 04 лютого 2017 року та протокол прийняття його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.02.2017 р., протокол огляду, маркування та вручення грошових коштів від 03.02.2017 р., протокол затримання ОСОБА_5 від 03.02.2017 р., протокол затримання ОСОБА_2 від 03.02.2017 р. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.02.2017 у справі №296/973/17 застосовано запобіжний захід до ОСОБА_5 та ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 09.02.2017 у справі №296/987/17 відсторонено від посади ОСОБА_2 Дані судові рішення також були взяті до уваги під час проведення службового розслідування.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Апеляційний суд звертає увагу, що проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Поліцейські зобов"язані дотримуватись Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, з метою дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Таким чином, враховуючи наведені норми та оцінюючи у сукупності зібрані під час службового розслідування докази, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо підтвердження факту порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника Національної поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, вступу ОСОБА_2 у неділові стосунки з особою, яка є фігурантом у кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_4, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.