Справа № 826/4804/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4804/18 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо списання зі спеціального рахунку з ПДВ ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» надлишково зарахованих коштів у сумі 1 897 107 грн.;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України, винести рішення та здійснити списання зі спеціального рахунку з ПДВ ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» в дохід державного бюджету України надлишково зараховані кошти у сумі 1 897 107 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року позов задоволено частково. Зобов'язано Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість на суму 1897107 гривень. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» подало апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за результатами самостійної перевірки, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» виявлено помилки в податковій звітності з ПДВ за 2013 -2016 роки та 20.12.2016 року подано ряд уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, в тому числі і до червня 2015 року. Виявлена помилка призвела до завищення реєстраційної суми на 1 897 107 грн.

19 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» звернулось листом до відповідачів, в якому зазначив, що за результатами самостійної перевірки, Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "Столичний" виявлено помилки в податковій звітності з ПДВ за 2013 -2016 роки та 20.12.2016 року подано ряд уточнюючих розрахунків до податкових декларацій. Однак, до виявлення помилки, при переході на систему електронного адміністрування податку на додану вартість у лютому 2015 року, на спеціальний рахунок з ПДВ товариства, відкритий в установі Державної казначейської служби України, надлишково зараховані кошти у розмірі 1 897 107 грн. Зазначило, що товариство неодноразово зверталось до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві протягом 20616-2017 років з проханням вирішити питання щодо механізму списання зі спеціального рахунку надлишково зарахованих коштів, проте відповіді не отримало. Просило вирішити питання щодо списання зі спеціального рахунку з ПДВ ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» в дохід державного бюджету надлишково зараховані кошти у сумі 1 897 107 грн. у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до даних витягу №1934869 від 19.03.2018 року та станом на момент розгляду справи сума надлишково зарахованих коштів у розмірі 1 897 107 грн. перебуває на спеціальному рахунку з ПДВ ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний».

Не погоджуючись з вищенаведеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої дійшов висновку, що в акті вказано, що сума податку на яку платник має зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в визначена п. 200-1 ст.200 Податкового кодексу України, підлягає зменшенню на суму такого завищення на підставі узгодженого податкового зобов'язання. Суд першої інстанції, окрім іншого зазначив, що судам відведено ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав, гарантованих Конвенцією, саме суди та прирівняні до них інституції вважаються, як правило, тими ефективними засобами захисту на національному рівні, до яких за Конвенцією потрібно звертатися за захистом своїх прав, перш ніж шукати підтримку в Європейському суді з прав людини (рішення щодо прийнятності від 17.12.2002 р. у справі «Воробйова проти України», заява №27517/02; рішення щодо прийнятності від 18.05.2004 р. у справі «Архипов проти України», заява №25660/02), а тому, враховуючи встановлену судом протиправну бездіяльність, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати Державну фіскальну службу України здійснити відповідні коригування облікових показників інтегрованої картки платника - позивача, адже це буде відповідати положенням практики Європейського суду з прав людини та буде належним способом відновлення порушеного права позивача.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що ст.. 209 Податкового кодексу України врегульовано спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства.

Відповідно до п. 209.1 ст. 209 Податкового кодексу України, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у п. 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Відповідно до п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Для перерахування суми податку із рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на спеціальний рахунок платника в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку на спеціальний рахунок платника в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №11 Порядок акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - Порядок №11) визначає механізм акумулювання сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, що не підлягають сплаті до бюджету і нараховуються сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства і рибальства (далі - сільськогосподарські підприємства) на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг).

Так, абзацом 1 пункту 2 Порядку №11 передбачено, що сільськогосподарське підприємство у разі обрання спеціального режиму оподаткування відкриває протягом одного звітного (податкового) періоду спеціальний рахунок (поточний рахунок із спеціальним режимом використання) відповідно до законодавства за умови подання копії витягу з реєстру платників податку на додану вартість про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування.

Згідно абз. абз. 1, 2 п. 3 Порядку №11 на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарське підприємство складає податкову декларацію і в строки, встановлені статтею 203 Кодексу, подає її в електронному вигляді до територіального органу ДФС.

Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) сільськогосподарським підприємством відповідно до податкової декларації за операціями з постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах (крім підакцизних товарів, за винятком виноматеріалів за кодами згідно з УКТЗЕД 2204 29 і 2204 30, які поставляються підприємствами первинного виноробства), тобто різниця між сумою податкового зобов'язання за звітний (податковий) період та сумою податкового кредиту за такий період, перераховується із рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на спеціальний рахунок у порядку та строки, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (Офіційний вісник України, 2014 р., № 87, ст. 2482; 2015 р., № 19, ст. 518).

Пунктом 209.2 статті 209 цього Кодексу згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Застосовуючи наведені вище норми податкового законодавства, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» є сільськогосподарським підприємством.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції та наголошує сам позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» не є сільськогосподарським підприємством, а тому до нього не можуть бути застосовані норми податкового законодавства, на яких ґрунтується рішення суду першої інстанції.

Так, згідно ст. 209.6. ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, може обрати спеціальний режим оподаткування..

Однак Позивач є оптовим ринком сільськогосподарської продукції який працює в рамках дії Закону України «Про оптові ринки сільськогосподарської продукції» та Типових правил роботи оптових ринків сільськогосподарської продукції затверджених наказом Міністерства аграрної політики України твід 19 лютого 2010 року № 73.

Вищезазначені нормативні акти визначають, що оптовий ринок сільськогосподарської продукції це юридична особа, основним предметом діяльності якої є надання послуг, що забезпечують здійснення оптової торгівлі сільськогосподарською продукцією, а не виробництво і реалізація сільськогосподарської продукції. Крім того ТОВ «РСГП «Столичний» не зверталось до уповноважених органів ДФС України з проханням про надання статусу особи, що використовує будь-який спеціальний режим оподаткування.

Таким чином, ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції» не відноситься до сільськогосподарських підприємств, відносно яких до 1 січня 2017 року застосовувався спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 ПК України, так і тих, які відповідно до пункту 209.18 статті 209 Кодексу відповідали критеріям, визначеним статтею 209 Кодексу, але не обрали спец режиму, та залишали суми ПДВ від реалізації сільськогосподарської продукції у власному розпорядженні.

З огляду на зазначене, судова колегія приходить до висновку, що до оцінки вимог Позивача при розгляді справи не доцільно застосовувати норми матеріального права, що стосуються сільськогосподарських підприємств і врегульовують порядок використання ними спеціальних режимів оподаткування.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон N 71), яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

З урахуванням змін, внесених до Податкового кодексу України (далі - Кодекс) Законом N 71, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджується поетапно (пункт 35 підрозділу 2 розділу XX Кодексу):

з 1 січня до 1 липня 2015 року (або до дати, визначеної в окремому рішенні Верховної Ради України про скорочення терміну перехідного періоду відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону N 71) - у тестовому режимі;

з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 2001 розділу V Кодексу.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року N 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість».

Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ (далі - електронний рахунок) - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Для кожного платника податку Казначейством відкривається один електронний рахунок.

Відповідно до пункту 2001.5 статті 2001 Кодексу кошти з електронного рахунка платника ПДВ перераховуються Казначейством в автоматичному режимі виключно до: державного бюджету; на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування, визначений статтею 209 Кодексу (далі - спецрежим), для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг), у порядку, передбаченому статтею 209 Кодексу (далі - спеціальні рахунки); на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань.

Протягом дії системи електронного адміністрування ПДВ у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з ПДВ.

З 1 липня 2015 року (або з дати, визначеної в окремому рішенні Верховної Ради України про скорочення перехідного періоду) на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Кодексу та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування.

Поповнення електронного рахунка платника ПДВ за рахунок інших джерел, наприклад, з поточних рахунків інших осіб, не передбачено.

Кошти з електронного рахунка платника ПДВ перераховуються Казначейством в автоматичному режимі до бюджету та/або на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування, визначений статтею 209 Кодексу, для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг), у порядку, передбаченому статтею 209 Кодексу. Таке перерахування коштів здійснюється на підставі реєстрів платників ПДВ, які автоматично формуються ДФС та надсилаються Казначейству.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що електронні рахунки відкриваються лише для платників податку на додану вартість, кошти з таких рахунків перераховуються до державного бюджету в рахунок погашення податкових зобов'язань з ПДВ або на спеціальні рахунки та можуть бути джерелом погашення податкового боргу лише з ПДВ відповідно до пункту 87.1 статті 87 Кодексу. Крім того, платник податків не має права самостійно розпоряджатися коштами, які знаходяться на такому рахунку.

Як свідчать матеріали справи та зазначає сам позивач, при переході на систему електронного адміністрування ПДВ у 2015 році, відповідно до п. 33 підрозділу 2 розділу XX (перехідні положення) Податкового кодексу України Державною Фіскальною службою України, на спеціальний, на думку позивача, рахунок ТОВ «РСГП «Столичний» в системі електронного адміністрування ПДВ № 4785. відкритий в установі Держаної казначейської служби України було зараховано кошти в сумі 17 258 267.00 гривень.

В 2016 році ТОВ «РСГП «Столичний» (здійснило самостійну перевірку фінансової та податкової звітності за 2013-2016 роки, за результатами якої було виявлено факт надмірного зарахування коштів Державною фіскальною службою України на спеціальний рахунок з ПИВ ТОВ «РСГП «Столичний». За даними ТОВ «РСГП «Столичний» сума надмірно зарахованих коштів склала 1 897 107 гривень.

З метою виправлення ситуації, що склалася Товариство неодноразово зверталося до структурних підрозділі ДФС України починаючи з ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві в 2016 та 2017 роках (листами № 230 від 23.12.2016 року та № 60 від 16.06.2017 року) та безпосередньо до ДФС України (лист від 19 лютого 2018 р. № 27) проханням вирішити питання щодо механізму списання зі спеціального рахунку з ПДВ ТОВ «РСГП «Столичний» в дохід державного бюджету України надлишково зарахованих коштів у сумі 1 897 107 гривень.

Позивач також зазначає, що факти надмірного зарахування коштів на спеціальний рахунок з ПДВ ТОВ «РСГП «Столичний» вивчався і був підтверджений комплексною виїзною перевіркою дотримання вимог податкового законодавства проведеною з 31. 07.2017 по 11.09.2017 року ГУ ДФС у м Києві ( далі-Відповідач) на підставі наказу №8231 від 22.08.2017 року. Вказаною перевіркою були підтверджені і перевірені наведені вище обставини та надано рекомендації, що до приведення ситуації в належний стан.

Так в акті №367/26-15-14-02-04/37145646 від 18.09.2017 року складеному за результатами проведеної перевірки а саме п.3.2.1.4 Акту перевірки (арк.23-24) встановлено завищення суми податку на яку ТОВ «РСГП «Столичний» на порушення ст.41 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу» має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 1 897 107 гривень та зазначено про необхідність, у зв'язку з цим, застосування до нього штрафу у розмірі 10 відсотків від суми завищення такого від'ємного значення.

Крім того, вказано, що сума податку на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначена п.200-1 ст. Податкового кодексу, підлягає зменшенню на суму такого завищення П 897 107 гривень) на підставі узгодженого податково повідомлення рішення.

Однак, за результатами перевірки Товариство отримало лише податкове повідомлення- рішення №2 від 02 10.2017р. про застосування штрафних санкції за порушення податкового законодавства по сплаті податку на додану вартість на суму 189 710,7 гривень (штраф 10% від суми завищеного від'ємного значення ). Повідомлення рішення про списання надмірно зарахованих коштів Позивачем отримано не було.

Враховуючи той факт, що Платник податків не має права самостійно розпоряджатись коштами зарахованими на спеціальні рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ (списання котів здійснюється виключно за реєстрами поданими до Державної казначейської служби Державною фіскальною Службою України), Позивач звернувся до суду з проханням обов'язати Державну фіскальну службу України, винести рішення та здійснити списання зі спеціального рахунку з ПДВ ТОВ «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» в дохід державного бюджету надлишково зараховані кошти.

Однак, колегія суддів не може погодитись із доводами позивача, що механізму врегулювання ситуації чинним законодавством не передбачено, оскільки як вже було зазначено вище, електронні рахунки відкриваються лише для платників податку на додану вартість, кошти з таких рахунків перераховуються до державного бюджету в рахунок погашення податкових зобов'язань з ПДВ або на спеціальні рахунки та можуть бути джерелом погашення податкового боргу лише з ПДВ відповідно до пункту 87.1 статті 87 Кодексу

Під час судового засідання, представником Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві було зазначено, що надлишково зараховані кошти в сумі 1 897 107 гривень вже відсутні на рахунку позивача, оскільки їх частина вже була списана в рахунок погашення податкових зобов'язань з ПДВ, та на даний момент на електронному рахунку наявний залишок в сумі 749974.00 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність зобов'язати відповідача збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість на суму 1 897 107 гривень, оскільки позивач не є сільськогосподарським підприємством, а електронний рахунок позивача, не є спеціальним в розумінні Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З налізу наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що задовольняючи частково позовні вимоги, судом першої інстанції не повно встановлено та проаналізовано всі обставини справи, та прийнято рішення з порушенням норм матеріального права, а тому у суду апеляційної інстанції наявні підстави для його скасування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року - скасувати, та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок сільськогосподарської продукції «Столичний» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма