Справа № 826/6179/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6179/18 Головуючий у І інстанції - Скочак Т.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України, в якому просив

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Миколаївській області від 30.08.2017 №1523 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» ()»;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» () на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Матійчука Г.О. від 11.08.2017 у справі №757/45221/17-к та наказу Головного управління ДФС у Миколаївській області від 30.08.2017 №1523 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» ()» та оформлення результатів такої перевірки у формі акту від 27.09.2017 №1277/14-29-14-10/37279546;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №6;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №0;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №0;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №0;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №5;

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України при винесенні рішення від 20.02.2018 №6295/6/99-99-11-01-01-25 щодо нездійснення перевірки фактів та відомостей, що можуть свідчити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» та зобов'язати призначити додаткову податкову перевірку фінансово-господарських взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» з контрагентами за період з 01.01.2008 по 31.12.2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Миколаївській області від 30.08.2017 №1523 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» ()».

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» () на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Матійчука Г.О. від 11.08.2017 у справі №757/45221/17-к та наказу Головного управління ДФС у Миколаївській області від 30.08.2017 №1523 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» ()».

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №6.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №0.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №0.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №0.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 15.11.2017 №5.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

18 жовтня 2018 року від Позивача через канцелярію суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Михайлівській області та Державної фіскальної служби України за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» судовий збір у розмірі 620 224,00 грн.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року заяву представника Позивача про ухвалення додаткового рішення від 18.10.2018 року задоволено частково.

Присуджено здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Старт-Н» (, адреса: 54001, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Спаська, 75А/1) документально підтверджені судові витрати у розмірі 618 462,00 грн. (шестисот вісімнадцяти тисяч чотирьохсот шістдесяти двох грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (, адреса: 54001, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Лягіна, 6).

Не погоджуючись з додатковим судовим рішенням Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати додаткове рішення суду першої інстанції.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, за приписами ч.ч. 1-3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Так, відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1 762 гривні, з 1 липня - 1 841 гривня, з 1 грудня - 1 921 гривня.

Позивачем в адміністративному позові заявлено дві вимоги немайнового характеру та вимоги майнового характеру на загальну суму 136235030,85 грн.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 03 квітня 2018 № 785(т. 1 а.с. 4), від 08 червня 2018 року № 826 (т. 5 а.с. 161) та № 827 (т. 5 а.с. 162), Позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 620 224,00 грн.

Ураховуючи, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" частково, то згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України судовий збір, який підлягав оплаті за подання даного позову, слід було стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області, оскільки заявлені лише до вказаного Відповідача позовні вимоги задоволено судом першої інстанції.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про присудження на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" судових витрат у розмірі 618 462,00 грн. (620 224,00 грн. - 1762, 00 грн.) за рахунок Головного управління ДФС у Миколаївській області, з чим погоджується колегія суддів.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДФС у Миколаївській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що додаткове судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 242, 243, 252, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.В.Земляна

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 18.02.2019 року.