Справа № 694/164/19
Суддя: Дудніченко В. М.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/164/19
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При секретарі: Літвін Н.М.

З участю :

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Звенигородка за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати постанову серії ДПО № 225182 від 29 січня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену помічником чергового СРПП N° 4 Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержантом поліції ОСОБА_1 за ч. 1 ст 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.;

ОСОБА_2 мотивує свої позивні вимоги тим, що постановою про адміністративне правопорушення серія ДПО № 225182 від 29 січня 2019 року, винесеною помічником чергового СРПП № 4 Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержантом поліції ОСОБА_1,на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за нібито допущене ним порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України та складено адміністративний протокол про те, що він 29.01.2019 року близько 18 год. 45 хв. в м. Звенигородка Черкаської області керуючи автомобілем НОМЕР_1 нібито не мав при собі посвідчення водія категорії «В», чим скоїв адміністративне порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, як незаконна, із наступних підстав:

29 січня 2019 року після 18 год. він на належному йому легковому автомобілі марки ВАЗ-2104, державний номерний знак НОМЕР_2, дійсно рухався по вулиці Чкалова в м. Звенигородка Черкаської області,де в районі будинку № 43 його безпричинно зупинив патрульний поліції, подаючи відповідний сигнал про зупинку.

Після зупинки співробітник поліції йому не представився, причину зупинки - не пояснив (у послідуючому йому стало відомо, що це був помічник чергового СРПП № 4 Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержант поліції ОСОБА_3). На його заперечення про причину зупинки, він повідомив, що зараз знайде причину зупинки. Після чого він склав відносно нього протокол про нібито порушення ним вимог ст. 126 КУпАП та виніс зазначену вище постанову про накладення на нього адміністративного стягненняу вигляді штрафу в сумі 425 грн.З даною постановою про накладення на нього адміністративного стягнення він не погоджується та вважає та обставини які викладені в ній надумані та безпідставні. Так як посвідчення водія він мав при собі під час руху.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Помічник чергового СРПП №4 Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержант поліції ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову просив відмовити та пояснив, що причиною зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_2 було те, що при русі автомобіля не був включений габарит. Після його зупинки на вимогу пред»явити посвідчення водія ОСОБА_2 надав тимчасовий талон, який був просрочений і тому він був змушений скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП та винести постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Суд, вислухавши помічника чергового СРПП №4 Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержанта поліції ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів:

Допитаний в судовому засіданні помічник чергового СРПП №4 Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержант поліції ОСОБА_1 суду пояснив, що ним дійсно 29.01.2019 року була складена постанову серії ДПО № 225182 від 29 січня 2019 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 1 ст 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за відсутність у ОСОБА_2 посвідчення водія.

Відповідно до ст.ст. 251, 252, 280 КУАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають правильного вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченим законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає зясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обґрунтованою.

В постанові серії ДПО № 225182 від 29 січня 2019 року не наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП.

В постанові серії серії ДПО № 225182 від 29 січня 2019 року не зазначено мотиви відхилення мотивів ОСОБА_2 та заперечення в частині, що він рухався на автомобілі без посвідчення водія.

В резолютивній частині постанови не зазначено, що ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні правопорушення, а лише вказано «застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 (чотириста двадцять п»ять.)»

В при цьому в постанові не зазначено, порядок оскарження постанови.

Також інспектором поліції при винесені постанови було порушено вимоги ст. 280 КУпАП відповідно до якої орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність…»

У вищевказаній постанові не наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок помічника чергового ОСОБА_1С про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Свідки, які могли б підтвердити факт правопорушення, фото, відеозйомка - відсутні, В порушення вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП у постанові немає даних чи були свідки правопорушення. Дані цих осіб є відомостями, які мають зазначатися у постанові. Відсутність у справі не тільки пояснень, але й даних свідків грубо суперечить приписам правових норм та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів.

З тексту постанови не зрозуміло які обставини інспектором ДАІ були враховані, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 при застосуванні санкції передбаченої ст.126 ч.1 КУпАП.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України». Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на-місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина 3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 вказує що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: м Звенигородка, вул. Благовісна, 50, де розташоване управління патрульної поліції. Прете, сержант поліції ОСОБА_1 положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Зокрема, після висловлення звинувачень, помічник чергового ОСОБА_1 пішов до свого патрульного автомобілю, де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, помічник чергового ОСОБА_1 грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, помічник чергового СРПП № 4 Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області сержант поліції ОСОБА_1С суттєво порушив права ОСОБА_2 При цьому він не дав ОСОБА_2 можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності обєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не можуть ґрунтуватися на припущеннях усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у порушені п.2.1(а) Правил дорожнього руху України не доведена.

Отже в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню з одночасним закриттям провадження.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 121, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 293-295 КАС України, суд, --

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО №225182 від 29.01.2019 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену помічником чергового СРПП №4 Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області сержантом поліції ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

Відповідно до ч. 4 ст 286 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.243 КАС України повний текст рішення буде проголошено 15.02.2019 року о 12 годині 00 хвилин в приміщені Звенигородського районного суду (м. Звенигородка проспект Шевченка, 12 «а».

Суддя