Справа № 808/2912/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/2912/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року (головуючий суддя Стрельнікова Н.В.)

у справі № 808/2912/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ»,

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про встановлення відсутності повноважень та визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 05.12.2017 - а.с. 133) просить суд:

- встановити відсутність повноважень Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість на проведення документальних позапланових виїзних перевірок товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» з підстав, не передбачених пунктом 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України, та внесення інформації про такі перевірки до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість;

- визнати протиправними дії відповідача щодо внесення в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податковій декларації № інформації про проведення документальної перевірки та про податкове повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.08.2017 позивач засобами телекомунікаційного зв'язку направив на адресу Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Відповідно до вказаної заяви, сума податку, заявлена до бюджетного відшкодування на рахунок ТОВ «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ», складає 28909824 грн. Однак, відповідачем замість внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування та його суми, внесено інформацію про проведення документальної перевірки. Вважає такі дії фактичним затягуванням строків узгодження суми бюджетного відшкодування та такими що порушують права позивача.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.03.2018 у задоволенні адміністративний позову відмовлено. Суд виходив з того, що позивачем не надано доказів порушення відповідачем законодавчо встановленої процедури бюджетного відшкодування та наявності підстав вважати, що дії, вчинені контролюючим органом під час перевірки декларації, призначення документальної перевірки та її проведенні суперечать чинному законодавству та є такими, що виходять за межі компетенції відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. Позивач наполягає на тому, що призначена відповідачем перевірка згідно наказу від 18.09.2017 № 2466 є такою, що знаходиться поза межами процесу бюджетного відшкодування, а тому інформація про неї не повинна вноситись до Реєстру заяв. Крім того, відповідач не наділений повноваженнями щодо узгодження сум бюджетного відшкодування за наслідками перевірок декларування від'ємного значення з ПДВ, при цьому, не наділений повноваженнями й щодо внесення до Реєстру заяв інформації про такі перевірки, так як не буде спрацьовувати п. 200.10 Податкового кодексу України.

В поданих апеляційному суду письмових поясненнях позивач вказує, що суд 1-ї інстанції помилково керувався нормами матеріального права, які втратили чинність на момент виникнення спірних правовідносин та не застосував діючі.

Крім того, також звертає увагу, що аналогічний спір між цими ж сторонами, але по перевірці за червень 2017 року вже розглядався Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у справі №808/2911/17 цим же складом колегії суддів, яка погодилася із доводами ТОВ «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ», що контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (п. 78.1.8 ПКУ) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від'ємного значення, сформованого за визначеними у п.200.11 операціями. І у такому разі перевірка від'ємного значення ПДВ (а не перевірка безпосередньо бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю за умови якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від'ємного значення сформованого за визначеними у п.200.11 ПКУ операціями. Однак і у справі 808/2911/17 і у справі 808/2912/17 вказані операції були відсутні, що вбачається із наявної у матеріалах справи декларації з ПДВ.

Також суд 1-ї інстанції помилково вважає, що оскільки позивач не скористався своїм правом на не допуск відповідача до проведення позапланової документальної перевірки з причин відсутності підстав для її проведення, встановлених п.200.11 ПК України, то для позивача розпочалася процедура узгодження бюджетного відшкодування саме за результатами такої перевірки.

Однак суд 1-ї інстанції не звернув увагу, що предметом вказаної перевірки було не бюджетне відшкодування ПДВ відповідно до п.78.1.8 та п.200.11 ПК України, а достовірність нарахування від'ємного значення з ПДВ, що перевищує 100 тис. грн., що є окремою та самостійною підставою для проведення позапланової документальної перевірки згідно п.78.1.8 ПК України, яка не є перевіркою бюджетного відшкодування без посилання у наказі на призначення такої перевірки на п.200.11 ПК України.

З приводу питання наявності відсутності у відповідача відповідних повноважень у процесі бюджетного відшкодування податку на додану вартість на проведення документальних позапланових виїзних перевірок з підстав, не передбачених п. 200.11 ст. 200 ПК України, позивач зазначає, що в даному випадку слід враховувати положення абз.1 п.37 підрозділу 2 розділу XX ПК України, яким встановлено, що контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року, крім випадків, визначених пунктом 200.11 статті 200 цього Кодексу.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, у відзиві на апеляційну скаргу посилається на положення пп. 200.7.1, 200.7.2 п. 200.7, п.200.13 ст. 200 ПК України, Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, зазначає, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Позивачем не надано документів, які б свідчили про узгодження суми бюджетного відшкодування, зазначеної у податковій декларації за липень 2017 року після прийняття податкового повідомлення-рішення № від 13.11.2017 форми «ВЗ». Позивачем не оскаржується в суді означене податкове повідомлення-рішення, згідно якого встановлена відсутність права на отримання суми бюджетного відшкодування за період липень 2017 р. та відсутність права на врахування такої суми від»ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на суму 9760332 грн., тобто зазначені суми є неузгодженими.

Також відповідач вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо встановлення відсутності повноважень ГУ ДФС у Запорізькій області щодо проведення перевірок та внесення інформації до реєстру, посилаючись на висновки в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015, що діяльність з проведення перевірки суб'єкта господарювання та складення акту за результатами такої перевірки, є лише службовою діяльністю осіб на виконання своїх посадових обов'язків зі збирання доказової інформації щодо дотримання перевірки вимог чинного законодавства і не створює жодних правових наслідків для суб'єкта господарювання та не змінює стану його суб'єктивних прав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 21.08.2017 позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» подано засобами телекомунікаційного зв'язку до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року (звітну) та Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) за липень 2017 року (а.с.7-23).

Згідно вказаної декларації та додатків до неї:

від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 Податкової декларації) - 30 711 709 грн.;

сума від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19-рядок 19.1), яка:

підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2.1) - 28 909 824 грн.;

зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 1 801 885 грн.

Фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України (пункт 2 таблиці 1 Додатку 3 до податкової декларації з ПДВ «Розрахунок суми бюджетного відшкодування) - 28 909 824 грн.

Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України в порядку ст.76 розділу ІІ ПК України проведено камеральну перевірку правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2017 року, результати якої оформлені довідкою №134/1/08-12-01/40921939 від 15.09.2017 (т.1 а.с.150).

Камеральною перевіркою встановлено наявність достатніх підстав, які свідчать про необхідність проведення документальної позапланової виїзної перевірки: встановлена вірогідність формування податкового кредиту за рахунок передплат при відсутності поставки товару, чим можливо порушено пп. «б», пп. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

Наказом заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.09.2017 №2466 призначено документальну позапланову виїзну перевірки ТОВ «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» з питання достовірності нарахування від'ємного значення з ПДВ за липень 2017 року на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 ПК України у зв'язку з наданням товариством звітної податкової декларації з ПДВ за липень 2017 року із від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн. (т.1 а.с.40).

На підставі означеного наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.09.2017 №2466, направлення від 27.09.2017 №2006, 2007 посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» з питання достовірності нарахування від'ємного значення з податку на додану вартість за липень 2017 року, за результатом якої складено Акт від 06.10.2017 №559/08-01-12-02/40921939.

У зв'язку з наданими позивачем запереченнями на Акт від 06.10.2017 №559/08-01-12-02/40921939, на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 27.10.2017 №2931, направлення від 30.10.2017 №2273, посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» з питань, що стали предметом заперечень при здійсненні взаємовідносин з СФГ «Утро», ПП «Агрофірма «Славута», ТОВ «Гермес», ТОВ «Агроплюс-Сервіс», ТОВ «Восток -Л», за результатом якої складено Акт від 06.11.2017 №623/08-01-12-02/40921939.

За змістом вказаного Акту перевірки від 06.11.2017 №623/08-01-12-02/40921939 перевіркою встановлено порушення пп. «б», пп. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого:

- у ТОВ «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» відсутнє право на врахування суми від'ємного значення 9 760 332 грн. (551,76 грн.+74880,25 грн. + 9 684 900,12 грн.) при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за липень 2017р.;

- ТОВ «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» занижено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (р.21) на суму 9 760 332 грн.

На підставі Акту від 06.11.2017 №623/08-01-12-02/40921939 відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 13.11.2017 №, згідно якому встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період липень 2017 року та відсутність права на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 9 760 332 грн.

Судом також встановлено внесення контролюючим органом в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податковій декларації № інформації про проведення документальної перевірки та про податкове повідомлення-рішення.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Предметом спору є питання наявності у ГУ ДФС у Запорізькій області повноважень в процесі бюджетного відшкодування ПДВ на проведення документальних позапланових виїзних перевірок товариства з підстав, не передбачених п. 200.11 ст. 200 ПК України, та внесення у зв'язку з цим даних про такі перевірки до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в даному випадку по податковій декларації № 8 інформації про проведення документальної перевірки та про податкове повідомлення-рішення.

За позицією позивача, перевірка законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ у рамках документальної перевірки на підставі п.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України можлива лише з одночасною наявністю підстав для перевірки, визначених п.200.11 ст.200 ПК України. Вказана перевірка впливає на момент узгодження суми бюджетного відшкодування. Предметом перевірки є саме заявлена сума бюджетного відшкодування ПДВ.

Перевірка законності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість, яка становить більше 100 тис. грн. (як це мало місто у спірному випадку), не є перевіркою суми, заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ, не передбачена п.200.11 ст.2100 ПК України, а тому не впливає на момент її узгодження, і інформація про дату початку і дату закінчення такої перевірки не може бути віднесена до Реєстру заяв на відшкодування ПДВ. Предметом такої перевірки є виключно правильність визначення суми від'ємного значення ПДВ.

Отже призначена відповідачем на підставі наказу від 18.09.2017 №2466 документальна позапланова виїзна перевірка товариства з питання достовірності нарахування від'ємного значення з ПДВ за липень 2017 року є такою, що знаходиться поза межами процесу бюджетного відшкодування і інформація про неї та наслідки її проведення не повинна вноситися до Реєстру.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з абз.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За правилами пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Тобто згідно вказаної норми окремою підставою для проведення документальної перевірки є подання платником податку декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість та з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.

При цьому контролюючий орган не обмежений підставами, визначеними у розділі V Податкового кодексу України «Податок на додану вартість».

Стаття 200 ПК України встановлює порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

При цьому, за визначенням пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно з п. 200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст.200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.7 ст.200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пп.200.7.2 п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

За правилами пп.200.7.1 п.200.7 ст.200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.2017 № 26.

Встановлюючи порядок відшкодуванню з Державного бюджету України сум податку на додану вартість платникам податку, законодавцем не визначено таке поняття як процес бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Виходячи із змісту вказаних правових норм, можна дійтии висновку, що процес бюджетного відшкодування податку на додану вартість розпочинається з моменту подання платником податків контролюючому органу заяви про таке бюджетне відшкодування і закінчується поверненням платнику суми бюджетного відшкодування за визначеним ним напрямком.

При цьому сума бюджетного відшкодування ПДВ, яку платник податків бажає відшкодувати з бюджету за відповідною заявою, поданою у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку, формується на підставі суми від'ємного значення ПДВ, правомірність визначення якої таким платником податку підтверджується контролюючим органом шляхом проведення перевірки у процесі бюджетного відшкодування.

Згідно з п. 200.10 ст. 200 ПК України, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

В свою чергу, у п. 200.11 ст. 200 ПК України встановлено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від'ємного значення, сформованого за операціями:

за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Також відповідно до пункту 37 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року, крім випадків, визначених пунктом 200.11 статті 200 цього Кодексу.

З 1 липня 2015 року до 1 січня 2017 року призупиняється дія підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, абзацу четвертого пункту 82.4 статті 82, пункту 200.11 статті 200 цього Кодексу, а також дія пункту 200.14 статті 200 цього Кодексу в частині проведення документальних позапланових виїзних перевірок.

Аналіз наведених норм ПК України свідчить, що контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від'ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

У такому разі перевірка від'ємного значення ПДВ (а не перевірка безпосередньо достовірності суми бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю за умови, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від'ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

Такий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 808/2911/17 між тими ж сторонами.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про встановлення відсутності повноважень ГУ ДФС у Запорізькій області у процесі бюджетного відшкодування ПДВ на проведення документальних позапланових виїзних перевірок товариства з підстав, не передбачених п. 200.11 ст. 200 ПК України.

З приводу повноважень контролюючого органу проводити перевірки з інших підстав, передбачених пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, - перевірка законності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., апеляційний суд погоджується з позивачем, що така перевірка за своєю суттю не є перевіркою суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявленої у відповідній податковій декларації з податку на додану вартість, отже здійснення такої перевірки відбувається поза межами процесу бюджетного відшкодування.

Разом з тим жодна правова норма, що регулює спірні правовідносини, не містить заборони щодо проведення контролюючим органом документальної позапланової перевірки у разі подання платником податку декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість та з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., під час, коли триває процес бюджетного відшкодування податку на додану вартість за поданою у складі такої податкової декларації заяви про бюджетне відшкодування.

Посилання позивача на положення абзацу 1 пункту 37 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України апеляційний суд вважає помилковим, оскільки згідно цієї норми контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а як вірно зазначає сам позивач, перевірка законності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість не є перевіркою суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Щодо повноважень відповідача на внесення будь-яких даних про такі перевірки до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, то відповідно до наведеної вище норми пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України до такого Реєстру вносяться дані, зокрема: пп.8 - дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); пп.10 - дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; пп.11 - дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; пп.12 - дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; пп.13 - дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; пп.14 - сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження.

Отже, враховуючи визначений вказаною нормою ПК України перелік даних, які вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, колегія суддів вважає, що у органу ДФС наявні повноваження щодо внесення в такий Реєстр інформації про проведення документальної перевірки, а також інформації про податкове повідомлення-рішення, оскарження суми бюджетного відшкодування.

При цьому ані наведена норма, ані інші положення Податкового кодексу України не передбачають внесення до Реєстру даних лише щодо перевірок, проведених по пп.200.11 ст.200 ПК України, а враховуючи, що документальна позапланова перевірка достовірності нарахування від'ємного значення з податку на додану вартість по суті є перевіркою даних, зазначених у податковій декларації, внесення відповідачем до Реєстру інформації про таку перевірку цілком узгоджується з приписами пп. « 8» абз.2 пп.200.7.1 п.200.7 ст.200 ПК України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що не підлягає задоволенню позовні вимоги про встановлення відсутності повноважень відповідача в частині внесення будь-яких даних про документальні перевірки до Реєстру, а також визнання протиправними дій відповідача щодо внесення в Реєстр по податковій декларації № інформації про проведення документальної перевірки й інформації про податкове повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР ЕКСПОРТ БКВ» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі № 808/2912/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко