Справа № 812/3/16
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2019 року

Київ

справа №812/3/16

касаційне провадження №К/9901/27397/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні без виклику сторін касаційну скаргу Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Інспекція) на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 (головуючий суддя - Васильєва І.А., судді - Жаботинська С.В., Казначеєва Е.Г.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська фірма по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Агрохім» (далі - Товариство) до Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року Товариство звернулось до суду з адміністративним позовом до Інспекції, у якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.12.2015 № та № .

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалось на те, що з огляджу на положення пункту 35 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у Інспекції не було правових підстав для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень, з урахуванням того, що у період, за який проводилась перевірка, у Товариства існували форс-мажорні обставини, що підтверджено сертифікатами (висновками) Торгово-промислової палати України.

Луганський окружний адміністративний суд постановою від 14.03.2016 у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що Товариством було несвоєчасно та не у повному обсязі сплачено самостійно узгоджені грошові зобов'язання за податковими деклараціями з податку на прибуток за 2013 та 2014 роки, з огляду на що застосування контролюючим органом законодавчо передбачених штрафних санкцій згідно оспорюваних податкових повідомлень-рішень є обгрунтованим. Також, суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання Товариства на те, що несвоєчасна та неповна сплата самостійно визначених податкових зобов'язань сталася через наявність форс-мажорних обставин, а саме - перебування у зоні проведення антитерористичної операції та наявність відповідних сертифікатів Торгово-промислової палати України.

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 08.06.2016 скасував рішення суду першої інстанції скасував і ухвалив нове, яким позов задовольнив: скасував податкові повідомлення-рішення від 14.12.2015 № та №.

Рішення суду апеляційної інстанції обґрунтоване тим, що оскільки Товариство перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територією проведення антитерористичної операції, розпочатої відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, то з огляду на підтвердження відповідними висновками Торгово-промислової палати України настання форс-мажорних обставин для платника податків наявні правові підстави для звільнення останнього від відповідальності за несвоєчасну/неповну сплату податкових зобов'язань у період з 14.04.2014 до моменту закінчення антитерористичної операції. Також суд виходив з того, що оскільки граничний строк подання декларації з податку на прибуток за 2014 рік припадав на 01.03.2015, яке є вихідним днем, то граничною датою сплати самостійно узгодженого податкового зобов'язання згідно цієї декларації є 12.03.2015, з оглядку на що грошове зобов'язання у сумі 338300,00 грн. було сплачене Товариством у визначений законодавством строк.

Інспекція оскаржила рішення суду апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 20.07.2016 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що рішення суду апеляційної інстанцій ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не надав належної правової оцінки тому, що: Товариство не зверталось до податкового органу із належним чином оформленою заявою про відстрочення сплати грошових зобов'язань або податкового боргу згідно сертифікатів (висновків) Торгово-промислової палати України; у сертифікаті про форс-мажорні обставини № 3785 від 01.04.2015 засвідчено форс-мажорні обставини щодо обов'язку сплати Товариством авансових внесків з податку на прибуток за червень-грудень 2014 року та січень-березень 2015 року, тоді як актом перевірки, крім іншого, встановлено порушення сплати Товариством податку на прибуток за 2014 рік та граничного строку сплат авансових внесків за квітень 2015 року.

Товариство надало письмові заперечення на касаційну скаргу, за змістом яких просить рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 28.01.2019 прийняв касаційну скаргу Інспекції до провадження та призначив справу до касаційного розгляду порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 29.01.2019.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи скаржника, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, наступних підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що Товариство є юридичною особою, зареєстроване та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 15.02.1995, (місцезнаходження Товариства: 92600, Луганська обл., Сватівський р-н, м. Сватове, вул. Ново-Старобільська, буд. 28-А) та перебуває на обліку в Інспекції (місцезнаходження: 92600, Луганська обл., Сватівський р-н, м. Сватове, пл. Радянська, 10).

Інспекція провела камеральну перевірку Товариства з питань своєчасності сплати до бюджету сум податку на прибуток за 2014 рік, результати якої оформлені актом від 29.10.2015 №268/12-27-15-21833721, за висновками якого встановлено порушення Товариством терміну сплати самостійно визначених грошових зобов'язань з податку на прибуток протягом строків, визначених абзацами 1, 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

Зокрема, у акті перевірки було вказано, що: Товариство сплатило самостійно узгоджені податкові зобов'язання згідно декларації з податку на прибуток за 2014 рік (граничний терміну сплати 11.03.2015) у сумі 338300,00 грн. із затримкою на 1 день (12.03.2015) та у сумі 338249,00 грн. із затримкою на 2 дні (13.03.2015); Товариство сплатило із порушенням граничного терміну сплати (до 59 днів) авансові внески згідно декларації з податку на прибуток за 2014 рік, а саме - за березень, квітень та травень 2015 року (граничні терміни сплати: 30.03.2015, 30.04.2015 та 30.05.2015 відповідно); Товариство сплатило із порушенням граничного терміну сплати (до 59 днів) авансові внески згідно декларації з податку на прибуток за 2013 рік, а саме - за січень та лютий 2014 року (граничні терміни сплати: 30.01.2015 та 28.02.2015 відповідно).

На підставі акту перевірки Інспекція прийняла податкові повідомлення-рішення від 14.12.2015: №, яким за затримку на 59 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 83508,40 грн. Товариству нараховано штраф у розмірі 20% у сумі 16701,68 грн.; №, яким за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 923454,30 грн. Товариству нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 92345,43 грн.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що дати сплати самостійно визначених Товариством грошових зобов'язань з податку на прибуток, зафіксовані у акті перевірки, не заперечуються позивачем. Спірним у даній справі є питання наявності/відсутності обставин, які обумовлюють звільнення Товариства, яке здійснювало свою діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, від відповідальності за неналежне виконання законодавчо встановленого обов'язку своєчасної та у повному обсязі сплати податку, з огляду на приписи Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвело до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених зокрема цим Кодексом.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Верховною Радою України 02.09.2014 прийнято Закон №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набув чинності 15.10.2014, який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» (далі - Указ №405) та датою набрання чинності Указом Президента України «Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України».

Територію проведення антитерористичної операції визначено як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу №405.

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1053-р від 30.10.2014, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. У подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого лише була зупинена на відповідний час. Кабінетом Міністрів України 02.12.2015 прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Зазначене розпорядження опубліковано 08.12.2015 на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України «Урядовий портал».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053».

Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р та №1053-р від 30.10.2014, до зазначених населених пунктів належить місто Сватове та місто Луганськ Луганської області.

Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, підставою для звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань, зокрема, несвоєчасну сплату податкового зобов'язання з податку на прибуток, законодавчо визначено сертифікат Торгово-промислової палати України.

Торгово-промисловою палатою України Товариству видано сертифікат від 19.01.2015 №300/05-4 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 28.07.2014 при здійсненні господарської діяльності на території міста Луганська та Луганської області, при дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних термінів подання податкової декларації, та вказано, що на момент видачі сертифікату форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають, дату закінчення терміну встановити неможливо.

Також Торгово-промисловою палатою України Товариству видано сертифікат від 01.04.2015 №1477/05.0-4 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01.06.2014 при здійсненні господарської діяльності на території міста Луганська та Луганської області, щодо обов'язку платника податків, а саме - сплати податків і зборів у строки та у розмірах, встановлених нормативно-правовими актами, зокрема, авансового внеску з податку на прибуток за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року та січень, лютий, березень 2015 року у строк 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, та вказано, що на момент видачі сертифікату форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають, дату закінчення терміну встановити неможливо.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про безпідставність застосування до Товариства штрафу за несвоєчасну сплату податкового авансових внесків з податку на прибуток за періоди, які вказані у сертифікаті Торгово-промисловою палатою України Товариству видано сертифікат від 01.04.2015 №1477/05.0-4 про форс-мажорні обставини, оскільки внаслідок обставин непереборної сили, що підтверджено належними документами, позивач був позбавлений такої можливості. Наявність форс-мажорних обставин спростовує протиправність діяння позивача в розумінні пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України.

При цьому, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив доводи Інспекції щодо того, що Товариство не зверталось до контролюючого органу із заявами у порядку статті 100 Податкового кодексу України про розстрочення чи відстрочення податкового боргу, оскільки наявність чи відсутність такого звернення не спростовує факт настання для позивача обставин непереборної сили (форс-мажору) з 01.06.2014, що зокрема підтверджено сертифікатом Торгово-промисловою палатою України від 01.04.2015 №1477/05.0-4.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки тому, що актом перевірки було встановлено порушення граничних термінів сплати Товариством авансових внесків по декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік за періоди: квітень 2015 року (граничний термін сплати 30.04.2015) у сумі 50000,00 грн. із затримкою на 28 днів та у сумі 47874,14 грн. із затримкою на 29 днів; травень 2015 року (граничний термін сплати 30.05.2015) у сумі 50141,60 грн. із затримкою на 25 днів, а також порушення граничних термінів сплати Товариством самостійно узгодженого податкового зобов'язання по декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у сумі 338248,80 грн. щодо яких у Товариства відсутній сертифікат Торгово-промислової палати України як підстава для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань.

Враховуючи наведене, касаційна скарга Інспекції підлягає частковому задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню в частині скасування постанови суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову щодо податкового повідомлення-рішення № 0 від 14.12.2015 в частині застосування до Товариства штрафу у сумі 48626,45 грн. із залишенням в силі постанови суду першої інстанції в цій частині. В іншій частині постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що оскільки граничний строк подання декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік припадав на 01.03.2015, яке було вихідним днем, то граничним терміном сплати Товариством самостійно узгодженого податкового зобов'язання за цією декларацією було 12.03.2015, з огляду на що грошове зобов'язання у сумі 338300,00 грн. було сплачене Товариством у межах визначеного законодавством строку.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 349 статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 349, статті 351, частинами 1, 5 статті 355, статтями 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сватівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області задовольнити частково.

Скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 в частині скасування постанови Луганського окружного адміністративного суду від 14.03.2016 про відмову в задоволенні позову щодо скасування податкового повідомлення-рішення № 0 від 14.12.2015 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганська фірма по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Агрохім» штрафу у сумі 48626,45 грн. та залишити в силі постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14.03.2016 у цій частині.

В іншій частині постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.06.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна