Справа № 2а/0870/479/11
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2019 року

Київ

справа №2а/0870/479/11

адміністративне провадження №К/9901/12786/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Хохуляк В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

заяву Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 у справі № 2а-0870/479/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - позивач, ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач, СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі) про скасування податкових повідомлень-рішень від 01.07.2010 №/0, №/1 від 18.08.2010, №/2 від 28.10.2010.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2011 року у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2012 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2011 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №/0 від 01 липня 2010 року, №/1 від 18 липня 2010 року, №/2 від 28 жовтня 2010 року, які прийняті СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 залишено без змін.

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування ВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС звернулася до Верховного Суду України з заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 у справі № 2а-0870/479/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень з підстави, що передбачена пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах).

У заяві відповідач просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2011.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019 для розгляду даної справи визначено колегію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді у складі: Васильєвої І.А. (суддя-доповідач), Пасічник С.С., Хохуляк В.В.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предметів спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

В якості доказу на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах відповідач надав копію постанови Вищого адміністративного суду України від 29.06.2016 у справі № 2а-0870/2379/11.

При цьому, заява податкового органу не містить посилань на норми матеріального права, які за твердженням податкового органу застосовані по-різному судом касаційної інстанції, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень.

Суди попередніх інстанцій установили, що СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі була проведена виїзна позапланова перевірка ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з питань достовірності нарахування від'ємного значення з податку на додану вартість за березень 2010 року та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в лютому 2010 року, за результатами якої складений акт № 220/08-08/00194122 від 18 червня 2010 року.

За висновками акта перевірки позивачем були порушені: вимоги підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», Порядку заповнення і подачі податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за березень 2010 року на 2203945,00 грн.; вимоги підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», Порядку заповнення і подачі податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, в результаті чого завищено заявлену в березні 2010 року суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на 1064095,00 грн.

01 липня 2010 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким на підставі підпункту «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» зменшила ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних податкових періодів) з податку на додану вартість за березень 2010 року на 1064095,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, за наслідками якого його скарги були залишені без задоволення, а податковим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення №/1 від 18 липня 2010 року та №/2 від 28 жовтня 2010 року на аналогічні суми.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

У справі, що розглядається, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції, застосувавши при цьому норми пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що податковий орган не довів у встановленому пунктом 1.20 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» порядку, що рівень цін, за якими позивач реалізовував свою продукцію, не відповідав рівню звичайних цін, які склалися на ринку відповідних товарів.

В рішенні Вищого адміністративного суду України від 29.06.2016 у справі № 2а-0870/2379/11, наданому для порівняння, суд касаційної інстанції скасував рішення судів попередніх інстанцій та відмовив у задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що господарська операція, спрямована на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є об'єктивним процесом здійснення господарської діяльності, яка опосередковується комерційним ризиком неодержання очікуваного доходу. Втім віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податку економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за виробничу собівартість. Позивачем в межах даної справи не спростовано належними засобами доказування висновки Інспекції, покладені в основу прийняття оскаржуваних рішень.

Аналіз наведених судових рішень дає підстави вважати, що Вищий адміністративний суд України ухвалив їх за різних фактичних обставин справ, установлених судами, у зв'язку з чим не можна дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України Верховий Суд України відмовляє в задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.

За таких обставин, керуючись статтями 235-242, 244, 244-1, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII, Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 у справі № 2а-0870/479/11 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.В. Хохуляк