Справа № 751/8680/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 751/8680/18 Суддя першої інстанції: Маслюк Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Беспалова О.О. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника відповідача: - Золотаринець В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, в якому просив:

- скасувати постанову Чернігівської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил, передбаченого ст.. 485 МК України, якою на позивача накладено штраф у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, тобто 107 001,54 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що ОСОБА_2 заявив неправдиві відомості щодо істотних умов контракту, ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, надав неправдиві дані, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості з метою звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру Чернігівською митницею ДФС суду не надано, у зв'язку з чим, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.. 485 МК України є необґрунтованим.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції правомірним, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 24 травня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСПЕЦПРОМ» (м. Чернігів), як покупцем, та компанією Marlow Ropes Ltd (Англія) - продавцем, укладено контракт №24/05-2018-08 купівлі-продажу канату TAS12 27,4 м/90 футів, діаметром 40 мм, у кількості 34 шт. (а.с.13-15).

Між Чернігівською філією ТОВ «Фортунат» та «ІНСПЕЦПРОМ» було укладено договір №20/07/1/2018-ЧФ від 20.07.2018 року, який регулює взаємовідносини при здійсненні посередницької діяльності митного брокера (а.с. 10-12).

02.08.2018 року, декларантом підприємства ТОВ «Фортунат» - ОСОБА_2, за договором №20/07/1/2018-ЧФ, до Чернігівської митниці ДФС було подано митну декларацію №UА102150/2018/203351 для здійснення митного оформлення товару: «Канат плетений з нейлону, без покриття, без оболонки, діаметром 40 мм: «FАSТ RОРЕ 27.4m/90ft SOFT EYE» - 34шт. У графі 33 вказаних декларації «код товару» вказано 56075011, у графі 47 «ставка мита» - 2 % (а.с. 8).

На підтвердження митної вартості товару та для митного оформлення позивач надав відповідачу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України: рахунок-фактуру (інвойс) від 28.06.2018 р. №SIN070191 (а.с.16), СМR від 19.07.2018 року (а.с.17), сертифікат походження № RА030687 від 28.06.2018 р. (а.с.18) та експортну декларацію №18GB07Х3 (а.с.19), в яких код товару вказано 56075011.

Згідно акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 02.08.2018 року, під час проведення митного огляду вищеказаного товару виявлено, що кінці канату оброблені, з одного боку канат має петлю для зчеплення, а з іншого - для фіксації канату його оброблено додатковими матеріалами. Канат має визначену довжину та упаковано в індивідуальну упаковку - сумку з ручками, із застібками, в наявності паспорт якості на товар (а.с.137).

З метою вирішення складного випадку класифікації, товар № 1 направлено запит № 203351 від 02.08.2018 року до Управління адміністрування митних платежів (а.с.152).

03.08.2018 року отримано Рішення про визначення коду товару №КТ- UA-2018, відповідно до якого канат плетений з нейлону «FАSТ RОРЕ 27.4m/90ft SOFT EYE» являє собою виріб визначеної довжини, який з однієї сторони має зв'язану петлю для зчеплення, а з іншої оснащений наконечником з додаткових матеріалів. Кожний канат упаковано в індивідуальну упаковку - сумку з ручками та застібко. У зв'язку з чим змінено код товару згідно з УКТ ЗЕД на , до якого застосовується розмір ставки мита на імпорт в Україну товару - 5% (а.с.127 зв).

Таким чином, заявлення позивачем у МД недостовірної інформації по опису товару вплинуло на класифікацію товару згідно з УКТ ЗЕД, тому ставка ввізного мита змінюється з 2% на 5%. Сума додаткових платежів, що підлягає сплаті становить 35 667,18 грн.

За вказаним фактом відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №1204/10200/18 від 03.08.2018 року за ст. 485 МК України - дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, примірник якого позивач отримав 06.08.2018 року (а.с.124-126).

Як вбачається із письмових пояснень позивача, які є додатком до протоколу від 03.08.2018 року, декларування вантажу було здійснено на основі наданих виробником/відправником товаросупровідних документів із зазначенням назви і коду товару (а.с.27-28).

Постановою заступника начальника Чернігівської митниці ДФС від 27.11.2018 року в справі про порушення митних правил №1204/10200/18 року визнано винним позивача у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 107 001 грн. 54 коп. (а.с.120-122).

Позивач, вважаючи винесену постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 458 Митного кодексу України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об'єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб'єктивної - у формі умислу.

Відповідно до ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 5 статті 265 МК України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 8 ст. 257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Зокрема, відповідно до п.п. а, г п.5 ч.8 ст. 257 МК України, до декларації декларантом вносяться відомості про найменування, код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 5 статті 266 МК України визначено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651, графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем в митній декларації у графі 31 вказаний опис товару, в тому числі, згідно із товаросупровідними документами, з урахуванням чого колегія суддів вважає, що позивачем не було надано до митного органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані товаросупровідні документи, надані позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Здійснення такого контрою є прямим обов'язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов'язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частиною 6 ст. 69 МК України імперативно встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

За змістом ст.485 Митного кодексу України склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обов'язкове подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини.

У даному випадку, сам по собі факт зазначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Доводи представника відповідача про те, що мав місце не складний випадок та наявністю лише такої форми запиту спростовується самим запитом митниці № 203351 від 02.08.2018 року, який містить вимогу щодо вирішення складного випадку класифікації, товар № 1 та наявністю графи «інше, товар (інше завдання для перевірки) (а.с.152).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів того, що позивач заявив неправдиві відомості щодо істотних умов контракту, ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, надав неправдиві дані, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості з метою звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2019 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 286, 310, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.О.Беспалов

А.Г.Степанюк