Справа № 460/2877/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2019 року м. Рівне №460/2877/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представника позивача - адвоката Нікольченка Б.Б. (ордер серії РН-399 №076); представника відповідача - Дацюк М.В. (довіреність від 02 січня 2019 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі іменується - позивач) до Управління Держпраці у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 29.10.2018 №РВ345/958/000406/МГ-ФС, відповідно до якої на позивача накладено штраф в розмірі 148920 грн.

Заяви по суті справи.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що 29 жовтня 2018 за наслідками проведення перевірки додержання ФОП ОСОБА_3 законодавства про працю, оформленої актом від 28.09.2018 №РВ345/980/АВ, Управлінням Держпраці у Рівненській області видано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ345/958/000406/МГ-ФС. Позивач вважає таку постанову протиправною та такою, яка підлягає скасуванню. Відповідач встановив в акті перевірки, що позивач відповідно до відомостей нарахування заробітної плати працівникам за січень - серпень 2018 року оплата праці працівникам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7 в подвійному розмірі не проводилась; крім того, в порушення вимог статті 29 КЗпП України з правилами внутрішнього трудового розпорядку працівники не ознайомленні. Проте позивач зазначає, що відповідно до вимог законодавства, на бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Як вказує позивач, на основі табелю робочого часу за січень 2018 року працівниками ФОП ОСОБА_3 було відпрацьовано 168 годин кожним працівником згідно норми робочого часу, серед них у святковий день відпрацьовано ОСОБА_8 ОСОБА_6 по 8 год була здійснена оплата понад посадовий оклад згідно штатного розпису за відпрацьовані години у розмірі одинарної годинної ставки зверх окладу в межах місячної норми. Крім того, була здійснена доплата до забезпечення до мінімальної заробітної плати, що становить 3723,00 грн, як соціальна гарантія для працівника. У березні 2018 року на основі табелю робочого часу працівниками ФОП ОСОБА_3 було відпрацьовано 167 годин кожним працівником згідно норми робочого часу , серед них у святковий день відпрацьовано ОСОБА_8 8 годин. Відповідно статті 107 Кодексу законів про працю України була здійснена оплата понад посадовий оклад згідно штатного розпису за відпрацьовані години, у розмірі одинарної годинної ставки зверх окладу в межах місячної норми. Крім того, була здійснена доплата до забезпечення до мінімальної заробітної плати, що становить 3723,00 грн, як соціальна гарантія для працівника. На основі табелю робочого часу за травень 2018 року працівниками ФОП ОСОБА_3 було відпрацьовано 159 годин кожним працівником згідно норми робочого часу , серед них у святковий день відпрацьовано ОСОБА_8 16 годин, ОСОБА_9 8 годин ОСОБА_10 8 год. Відповідно статті 107 Кодексу законів про працю України була здійснена оплата понад посадовий оклад згідно штатного розпису за відпрацьовані години, у розмірі одинарної годинної ставки зверх окладу в межах місячної норми. Крім того, була здійснена доплата до забезпечення до мінімальної заробітної плати, що становить 3723,00 грн, як соціальна гарантія для працівника. За серпень 2018 року працівниками позивача відпрацьовано 175 годин кожним, серед них у святковий день відпрацьовано ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 по 8 годин. Відтак, була здійснена оплата понад посадовий оклад за відпрацьовані години у розмірі одинарної годинної ставки зверх окладу в межах місячної норми. Також була здійснена доплата до забезпечення до мінімальної заробітної плати. Крім того, працівникам був наданий інший день відпочинку відповідно до поданих заяв. Тому, позивач вважає, що відповідач за результатом перевірки прийшов до помилкових висновків про порушення позивачем вимог трудового законодавства. Відтак, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області від 26.09.2018 № 1011, направлення на інспекційне відвідування від 26.09.2018 № 890-Н/09-27 та на підставі звернення ОСОБА_11. від 11.09.2018 № б/н (вх. від 11.09.2018 № С-1272/18-04) 28 вересня 2018 року інспектором праці було проведено інспекційне відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_12.

Відповідач зазначає, що письмові заперечення та пояснення позивача при розгляді справи про накладення штрафу були об'єктивно розглянуті та враховані уповноваженою посадовою особою при винесенні постанови про накладення штрафу, незважаючи на те, що позивач не з'явився на розгляд даної справи, хоча належним чином був повідомлений. Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, штрафи на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України можуть бути накладені на підставі: акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Тобто, підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю на позивача став акт інспекційного відвідування. Однак, для об'єктивного прийняття рішення та встановлення усіх обставин справи, посадовою особою також були досліджені пояснення позивача. В ході інспекційного відвідування, на підставі наданих документів, інспектором було виявлено порушення частини 1 та 2 статті 107 КЗпП України, оскільки позивачем не було проведено оплату за роботу у святкові і неробочі дні у подвійному розмірі чотирьом працівникам.

Тому, у зв'язку з порушенням позивачем вимог законодавства щодо додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, як наголошує відповідач, заходи про притягнення його до відповідальності не могли не вживатися. Відтак, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подав відповідь на відзив, в якому вказав, що при 29.10.2018 він був присутній при розгляді справи про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, надавав свої пояснення та копії підтверджуючих документів, проте вони не були прийняті до уваги. В укладених з працівниками договорах вказано про обов'язок працедавця оплачувати працю працівника в розмірі 100% мінімальної заробітної плати. Позивач зазначає, що оклад працівників становив 3200 грн., була доплата за роботу у святкові та неробочі дні та доплата до мінімальної заробітної плати. Таким чином, сума нарахованої заробітної плати становила 3723 грн. Відтак, позивач наголошує на протиправності висновків Управління Держпраці у Рівненській області.

Відповідач подав заперечення, в яких зазначив, що під час інспекційного відвідування підприємцем не було надано штатного розпису, з якого можна було б встановити розмір посадових працівників. Також не було надано розшифровки складових нарахування заробітної плати працівникам з січня по серпень 2018 року та заяв працівників щодо компенсації їм дня відпочинку за відпрацьований час у святковий день. У наданих позивачем трудових договорах працівників та наказів про прийняття на роботу зазначено про обов'язок працедавця оплачувати працю працівника у розмірі мінімальної заробітної плати на місяць. Тому, відповідач вважає правомірною прийняту постанову і просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 12.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 22.01.2019.

Ухвалою суду від 22.01.2019 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті 08.02.2019.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 08.02.2019.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Інспектором праці Управління Держпраці у Рівненській області Удовиченком В.Г., на підставі наказу №1011 від 26.09.2018 та направлення №890-н/09-27 від 26.09.2018 (а.с.88-89), в період з 27.09.2018 по 28.09.2018 проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, який здійснює діяльність у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

За результатами інспекційного відвідування складений Акт №РВ345/958/АВ від 28.09.2018 (далі іменується - Акт інспекційного відвідування) (а.с. 50-54), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

1) частин першої та другої статті 107 КЗпПУ, оскільки підприємець не проводить оплату за роботу оплату за роботу у святкові та неробочі дні у подвійному розмірі. Так, згідно табелів обліку робочого часу за січень 2018 року працівники ОСОБА_8, ОСОБА_6 в святковий день 1 січня 2018 року (Новий Рік) відпрацювали по 8 годин, за березень 2018 року працівник ОСОБА_8, в святковий день 08.03.2018 року (Міжнародний жіночий день) відпрацювала 8 год. За травень 2018 року працівник ОСОБА_5 в святковий день 1 травня 2018 року (День праці), 9 травня 2018 р. (День перемоги) відпрацювала по 8 годин, та ОСОБА_15 відпрацював 9 травня 2018 р. (День Перемоги) 7 годин, працівник ОСОБА_6 відпрацював в святковий день 27 травня (Трійця) 8 годин, за червень 2018 року працівники ОСОБА_15, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в святковий день 28 червня (День Конституції України) відпрацювали по 8 год., за серпень 2018 року працівники ОСОБА_15, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7, в святковий день 24 серпня (День Незалежності України) відпрацювали по 8 год. Відповідно до відомостей нарахування заробітної плати працівникам за січень - серпень 2018 року оплата праці працівникам ОСОБА_15, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в подвійному розмірі не проводилась;

2) порушення статті 29 КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, які затверджені 02.01.2017, відповідно до яких працівники працюють в дві зміни: перша зміна з 10 год. до 19 год., обідня перерва з 14 год до 15 код., друга зміна з 13 год. до 22 год., обідня перерва з 18 год до 19 год. За правилами внутрішнього трудового розпорядку працівники не ознайомлені.

За результатами перевірки 28.09.2018 Управлінням Держпраці у Рівненській області сформований Припис про усунення виявлених порушень №РВ2345/958/АВ/П, яким зобов'язано ФОП ОСОБА_3 у строк до 09.10.2018 усунути порушення, виявлені під час інспекційного відвідування.

На підставі висновків Акта інспекційного відвідування Управлінням Держпраці в Рівненській області прийнято постанову за №РВ345/958/000406/МГ-ФС, згідно з якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 накладено штраф в розмірі 148920 грн. (а.с.48).

Не погодившись з постановою, позивач звернувся до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 зазначеного Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок №295).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Відповідно до підпункту другого пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Пунктами 19, 20, 21 Порядку №295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акту залишається в об'єкта відвідування.

Якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку №295, припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник припису залишається в об'єкта відвідування.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення встановлений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509).

Відповідно до п.2 Порядку №509, штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акту про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно з пунктом 3 Порядку №509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Пунктом 8 Порядку №509 встановлено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Крім того, за приписами пункту 10 Порядку №509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

В свою чергу, Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Тобто, відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Рівненської області. При цьому, суд зауважує, що службова записка начальника відділу з питань здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_18 від 26.09.2018 та звернення ОСОБА_11 від 11.09.2018 №б/н були підставою для інспекційного відвідування посадовими особами Управління Держпраці в Рівненській області фізичної особи-підприємця, а підставою для винесення постанови про накладення на позивача штрафів став акт №РВ345/958/АВ, складений за результатами такого інспекційного відвідування.

Відповідно до частини другої статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

За приписами статті 107 КзПП України, робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму.

Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день.

На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Судом встановлено, що порушення, виявлене відповідачем в ході інспекційного відвідування, встановлене останнім на підставі відомостей про нарахування та виплати заробітної плати і табелів обліку робочого часу (а. с.107-121).

Разом з тим, відповідачем не взято до уваги, що зазначені документи не містять у собі всіх складових нарахованої заробітної плати працівників, а тому не можуть бути підтвердженням не здійснення оплати роботи працівників у святкові та неробочі дні.

Слід зазначити також, що жодним нормативно-правовим актом не врегульовано питання щодо встановлення форми відомостей про нарахування заробітної плати, які повинні складатися фізичними особами-підприємцями.

Тобто, фізичні особи-підприємці складають відомості про нарахування заробітної плати працівникам у довільній формі.

До матеріалів справи позивачем долучені розшифровки складових нарахування заробітної плати за період, що перевірявся, із яких очевидно, що підприємцем здійснювалась доплата працівникам за святкові дні (а. с.130-137).

На основі табелю робочого часу за січень 2018 року працівниками ФОП ОСОБА_3 було відпрацьовано 168 годин кожним працівником згідно норми робочого часу, серед них у святковий день відпрацьовано ОСОБА_8 ОСОБА_6 по 8 год. Була здійснена оплата понад посадовий оклад згідно штатного розпису за відпрацьовані години у розмірі одинарної годинної ставки зверх окладу в межах місячної норми. Крім того, була здійснена доплата до забезпечення до мінімальної заробітної плати, що становить 3723 грн., як соціальна гарантія для працівника.

У березні 2018 року на основі табелю робочого часу працівниками ФОП ОСОБА_3 було відпрацьовано 167 годин кожним працівником згідно норми робочого часу, серед них у святковий день відпрацьовано ОСОБА_8 8 годин. Була здійснена оплата понад посадовий оклад згідно штатного розпису за відпрацьовані години, у розмірі одинарної годинної ставки зверх окладу в межах місячної норми. Крім того, була здійснена доплата до забезпечення до мінімальної заробітної плати, що становить 3723 грн., як соціальна гарантія для працівника.

На основі табелю робочого часу за травень 2018 року працівниками ФОП ОСОБА_3 було відпрацьовано 159 годин кожним працівником згідно норми робочого часу, серед них у святковий день відпрацьовано ОСОБА_8 - 16 годин, ОСОБА_9 - 8 годин, ОСОБА_10 - 8 год. Здійснена оплата понад посадовий оклад згідно штатного розпису за відпрацьовані години, у розмірі одинарної годинної ставки зверх окладу в межах місячної норми та доплата до забезпечення до мінімальної заробітної плати, що становить 3723 грн., як соціальна гарантія для працівника.

На основі табелю робочого часу за червень 2018 року працівниками підприємця відпрацьовано 159 годин кодним. У святковий день відпрацьовано ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 по 8 годин. За серпень 2018 року працівниками позивача відпрацьовано 175 годин кожним, серед них у святковий день відпрацьовано ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 по 8 годин. Аналогічно була здійснена оплата понад посадовий оклад за відпрацьовані години у святкові дні та доплата до забезпечення до мінімальної заробітної плати (а.с.69-76, 107-137).

Крім того, працівники писали заяви про надання їм компенсаційних днів за роботу у святкові дні, що і передбачено статтею 107 КзПП України (а. с.95-98).

Також, позивачем на підтвердження своєї позиції, долучений до матеріалів справи висновок позасудового економічного експертного дослідження від 28.12.2018 № 5 (а. с.138-140), за змістом якого встановлено, що висновок акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування юридичної особи (фізичної особи), який використовує найману працю, за № РВ 345/958/АВ від 28.09.2018 в закладі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2 щодо відсутності оплати за роботу у святкові і неробочі дні, документально не підтверджується.

Вказаний висновок у розумінні статті 104 КАС України є належним та допустимим доказом та враховується судом при вирішення даного спору.

Таким чином, в ході судового розгляду справи судом встановлено відсутність порушень з боку позивача вимог частин 1, 2 статті 107 КЗпП України, у зв'язку з чим спірна постанова є протиправною та належить до скасування, а позовні вимоги позивача до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1489 грн. 20 коп. згідно з квитанцією від 05.12.2019 №19, оригінал якої знаходиться в матеріалах адміністративної справи, підлягає стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (33028, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Держпраці у Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Лермонтова, 7; ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 29 жовтня 2018 року №РВ345/958/000406/МГ-ФС.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 1489 (одна тисяча чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 20 (двадцять) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 лютого 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.