Справа № 826/7545/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 лютого 2019 року № 826/7545/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування наказу від 16.04.2018 №6664,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу від 16.04.2018 №6664 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ФОП ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ винесений без дотримання вимог п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Крім того, на думку позивача, запити надіслані контролюючим органом складено з порушенням п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України. Зазначає, що у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому - п'ятому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надання відповіді на такий запит. Зважаючи на вказані обставини, позивач вважає винесений наказ протиправним, у зв'язку з чим, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У своїх додаткових поясненнях до позовної заяви від 15.08.2018 позивач навів аналогічні доводи, що і у позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуваний наказ станом на момент звернення до суду з позовом про його скасування, є реалізованим (виконаним). Тому у подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковим органом. На думку контролюючого органу, оскільки, перевірка відбулась, складено акт, подано заперечення на акт, тому оскаржуваний наказ вичерпав свою дію у зв'язку з його виконанням, вимоги позивача не підлягають виконанню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2018 відкрито провадження у справ, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі п.10 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2017 контролюючим органом на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено запит № 19873/Ш/26-15-42-05-14, яким, на підставі п.п.20.1.2. п.20.1. ст.20, п.1 абз.3 п. 73.3 ст.73 Податкового кодексу України, у зв'язку з отриманням інформації яка свідчить про порушення ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства, просив надати пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарську діяльність що здійснювалась) для з'ясування реальності та повноти відображення в податковому обліку результатів підприємницької діяльності за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

ФОП ОСОБА_1 листом від 28.11.2017 повідомив відповідача, що вказаний запит складений з порушенням вимог, викладених в п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, оскільки в ньому не вказано факти, що свідчать про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства (з наведенням конкретних норм які порушені); не зазначено відомості, які підтверджують факти порушень. При цьому ФОП ОСОБА_1 повідомив контролюючий орган, що надасть вичерпні пояснення та документи на запит, складений з дотриманням вимог п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України.

22.18.2018 відповідач на адресу ФОП ОСОБА_1 направив запит №12449/Ш/26-15-42-05-27, в якому, посилаючись на положення п.п.20.1.2. п.20.1. ст.20, п.1 абз.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, у зв'язку з отриманням інформації яка свідчить про можливі порушення ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства, а саме, умов перебування на спрощеній системі оподаткування, просить надати пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово- господарську діяльність що здійснювалась) для з'ясування реальності та повноти відображення в податковому обліку результатів підприємницької діяльності за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

ФОП ОСОБА_1 листом від 28.03.2018 повідомлено відповідача, що вказаний запит складений з порушенням вимог, викладених в п. 73.3 ст.73 ПК України, оскільки в ньому не вказано факти, що свідчать про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства (з наведенням конкретних норм які порушені); не зазначено відомості, які підтверджують факти порушень. При цьому ФОП ОСОБА_1 повідомив контролюючий орган, що надасть вичерпні пояснення та документи на запит, складений з дотриманням вимог п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України.

14.04.2018 начальником ГУ ДФС у м. Києві на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 82 Податкового кодексу України прийнято наказ №6664, яким посадовій особі контролюючого органу доручено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 та дотримання вимог обліку та збору єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 тривалістю 5 робочих днів з 26.04.2018 по 04.05.2018.

Підставою для прийняття наказу стала доповідна записка управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб від 13.04.2018 №3282 /26-15-42-05-28, у зв'язку з ненаданням позивачем відповідних пояснень та їх документального підтвердження на запит.

Копію наказу №6664 від 14.04.2018 та письмове повідомлення про проведення перевірки від 17.04.2018 №17799/Ш/26-15-42-05-14 було направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням та отримано позивачем 19.04.2018.

За результатами вищезазначеної перевірки контролюючим органом складено акт від 11.05.2018 за №2295/26-15-42-05-НОМЕР_1.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, ФОП ОСОБА_1 подав до ГУ ДФС у м. Києві заперечення, за результатами розгляду заперечень позивача повідомлено про залишення без змін висновків акту перевірки.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Закону України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі по тексту - Закон №1797), який набрав чинності з 1 січня 2017 року (за виключенням окремих статей), до Податкового кодексу України вносяться зміни, що стосуються контрольно-перевірочної роботи.

Законом №1797 уточнено підстави для проведення позапланових документальних перевірок. Зокрема, підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України доповнено змістом, що надає можливість проведення позапланової перевірки також у разі отримання інформації, яка свідчить про порушення вимог податкового законодавства.

При цьому підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено термін для надання платниками податків пояснень на запит контролюючого органу - 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, та вимоги до його змісту.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

Судом встановлено, що підставою для надіслання запитів податкового органу стало отриманням інформації, яка свідчить про можливі порушення ФОП ОСОБА_1 податкового законодавства.

Водночас, у запитах контролюючого органу не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У запитах відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на порушення позивачем.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

У підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі, передбачено, що перевірка здійснюється за наявності такої обставини: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Підставою проведення перевірки у Наказі №6664 визначено саме підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, реалізація якого передбачає необхідність наведення податковим органом у змісті запиту конкретних порушень цим платником податків, а не лише вживання загальних формулювань та суто посилання на норми податкового законодавства.

З метою застосування такого підходу необхідно, щоб зі змісту спірного наказу вбачалося за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу, а не юридичну для призначення відповідної перевірки, тобто конкретні обставини податкового правопорушення.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Підсумовуючи наведене, аналізованими нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду у постановах від 21.08.2018 (справа № 820/4745/17), від 17.03.2018 (справа № 804/452/14).

Як свідчать матеріали справи, копію наказу №6664 від 14.04.2018 та письмове повідомлення про проведення перевірки від 17.04.2018 №17799/Ш/26-15-42-05-14 було направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням та отримано позивачем 19.04.2018.

Встановивши факт надіслання письмових запитів з повідомленням про вручення на адресу реєстрації позивача, на які позивач не надав письмові пояснення та їх підтвердження, що у свою чергу унеможливило зробити контролюючому органу висновок про дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 та дотримання вимог обліку та збору єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, суд зробив висновок про наявність встановлених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України підстав для призначення та проведення перевірки позивача, і як наслідок, - про правомірність наказу №6664.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні, у відповідності до положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України в чинній редакції) суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів правомірність свого рішення, що не спростовано позивачем з посиланням на належні і допустимі докази, які б засвідчували протилежне.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем - суб'єктом владних повноважень правомірність свого рішення, відповідність якого вимогам законодавства встановлена під час розгляду справи. З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246, гл.10 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська