Справа № 280/5068/18
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 лютого 2019 року Справа № 280/5068/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Артоуз О.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Лієпайська, 4)

до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Консульська, 23-л, )

про визнання дій протиправними та зобовязання відновити виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду у Запорізькій області (далі відповідач), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця на підставі пунктів 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VI, статті 37 Закону України «»Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та зобовязати відповідача перевести позивача з 17.10.2018 з пенсії на віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VI, статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем безпідставно відмовлено в зарахування до стажу державної служби наступних періодів: службу в рядах Збройних сил (18.04.1977-04.11.1978); на посаді інструктора комсомолу Бердянського МК ЛКСМУ (16.01.1979-26.11.1979); на посаді секретаря, завідуючого відділом пропаганди та агітації Бердянського МК ЛКСМУ (2р.11м.2д.); на посаді заступника голови профспілкового комітету Першотравневого заводу (26.08.1982 14.10.1985); на посаді заступника секретаря парткому Бердянського виробничого обєднання по жатках Бердянського міського комітету Компартії України (15.10.1985 18.16.1990); на посаді інструктора організаційного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів (18.06.1990 21.09.1992); на посаді начальника відділу організаційної роботи та внутрішньої політики управління організаційної та кадрової роботи та звязків із громадськістю виконавчого комітету Бердянської міської ради (01.03.2010 18.11.2010); на посаді керуючого справами виконкому Бердянської міської ради (18.11.2010 17.04.2014). Вважає такі дії неправомірними та просить задовольнити адміністративний позов.

Ухвалою від 14.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено справу до судового розгляду без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати в пятнадцятиденний строк, з дня отримання ухвали, відзив на адміністративний позов.

Відповідач відповідно до відзиву на адміністративний позов (вх. №(43049) проти позовних вимог заперечує. Просить у задоволенні позову відмовити з підстав, що основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 , якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, визначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015. Такий стаж дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. Таким чином, стаття 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 та Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України 22.03.2016 №229, не застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію відповідно до статті Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993. Посилання позивача на абзац 4 пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 як на підставу зарахування часу роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних, профспілкових та комсомольських організаціях) є не коректним, оскільки він регулює зарахування періоду роботи до державної служби для встановлення надбавки за вислугу років, а не для зарахування до стажу, який дає право на призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу».

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бердянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 02.05.2018 та йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

16.10.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та перерахувати її з урахуванням включення до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування, профспілкових, партійних та комсомольських органах, на виборних та відповідальних засадах, які підтверджуються записами в трудовій книжці.

31.10.2018 відповідачем надано відповідь за вих.№549/Ч-4, відповідно до якої зазначено, що відповідно до трудової книжки, до стажу державної служби можна віднести період з 21.09.1992 по 05.04.1999 (6 років 6 місяців 14 днів), що не дає права на переведення на пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача БТ-І №1341807 позивач 18.04.1977-04.11.1978 проходив службу в рядах ОСОБА_2.

16.01.1979-26.11.1979 перебував на посаді інструктора комсомолу Бердянського МК ЛКСМУ.

26.11.1979 18.12.1981 перебував на посаді секретаря, завідуючого відділом пропаганди та агітації Бердянського МК ЛКСМУ.

26.08.1982 14.10.1985 перебував на посаді заступника голови профспілкового комітету Першотравневого заводу.

15.10.1985 18.06.1990 на посаді заступника секретаря парткому Бердянського виробничого обєднання по жатках Бердянського міського комітету Компартії України.

18.06.1990 21.09.1992 перебував на посаді інструктора організаційного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів.

21.09.1992 05.04.1999 перебував на посадах Бердянського міськвиконкому.

01.03.1994 присвоєно 9 ранг державної служби та 19.05.1994 прийнято присягу державного службовця.

27.04.1999 09.06.2000 знаходився на обліку Бердянського міського центру зайнятості.

06.06.2000 20.01.2010 перебував на посадах в ТОВ «Дека».

01.03.2010 18.11.2010 на посаді начальника відділу організаційної роботи та внутрішньої політики управління організаційної та кадрової роботи та звязків із громадськістю виконавчого комітету Бердянської міської ради.

18.11.2010 17.04.2014 на посаді керуючого справами виконкому Бердянської міської ради.

Відповідно до листа Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області від 31.10.2018 за вих. №549/Ч-4 відповідач відмовив в призначенні пенсії державного службовця мотивуючи тим, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №899-УІІІ у відповідності до п. п. 10, 12 Прикінцевих положень пенсія державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» призначається наступним особам:

-державному службовцю, який на день набрання чинності Закону України №899-УІІІ (01 травня 2016 року ) обіймав посаду державного службовця та має не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначений статтею 125 Закону України № 3723-ХІ та актами Кабінету Міністрів України;

- особам, які на день набуття чинності Закону України №899-УІІІ мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

За таких обставин, періоди роботи позивача відповідно до трудової книжки, до стажу державної служби можна віднести період з 21.09.1992 по 05.04.1999 (6 років 6 місяців 14 днів), що не дає можливості врахувати до стажу державної служби.

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду проходження служби в ОСОБА_2, суд зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283, до стажу державної служби включаються також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного суду від 03.07.2018 по справі №569/350/17. Відтак період з 18.04.1977 по 04.11.1978 (1 р. 6 м. 16 дн.) підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Згідно пункту. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (Порядок №283), до стажу державної служби включаються, зокрема, час підвищення кваліфікації з відривом від роботи, якщо до направлення на підвищення кваліфікації працівник працював у державному органі; час роботи в організаціях, передбачених абзацом 4 пункту 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року №1049 (Положення №1049), відповідно до якого до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст. 118 КЗпП України (зокрема, у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях).

Відповідно до ст. 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Так, згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України від 03 червня 1994 року №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії cт. 6 Конституції УРСР і внесення змін до cт. 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року).

Вказаними статтями за партійними, профспілковими і комсомольськими органами закріплювалося право на участь у здійсненні управлінських функцій. Відповідальною вважають посаду, на яку приймають колегіальним органом (постановою конференції, зборів, комітету, бюро) партійних, комсомольських та профспілкових організацій.

Згідно з п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах, зокрема, керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Так, у вказаному додатку міститься перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, періоди роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до яких віднесено серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Діяльність ВЛКСМ була врегульована Статутом, прийнятим XIV зїздом ВЛКСМ, із змінами, внесеними XV, XVII и XVIII з'їздами ВЖСМ.

Так, пунктом 11 цього Статуту було встановлено, що одним із керівних принципів організаційної побудови комсомолу є демократичний централізм, що означає, зокрема виборність усіх керівних органів комсомолу знизу доверху.

Пунктами 13,14 цього Статуту визначено, що вищим керівним органом комсомольської організації є: загальні збори (для первинних організацій), конференція (для районних, міських, окружних, обласних, крайових організацій), з'їзд (для комсомольських організацій союзних республік, для ВЛКСМ). Загальні збори, конференція або з'їзд обирають бюро або комітет, які є їх виконавчим органом та здійснює керівництво усією поточною роботою комсомольської організації.

Пунктом 41 цього Статуту встановлено, що окружний, міський, районний комітет комсомолу обирає бюро, в тому числі секретарів комітету.

Так, 16.01.1979 рішенням бюро Бердянського міського комітету ЛКСМУ - протокол №31 від 23.01.1979 позивач був затверджений на посаді інструктора міського комітету комсомолу. 26.11.1979 рішенням Пленуму Бердянського міського комітету ЛКСМУ позивача було затверджено на посаду секретаря, завідуючого відділом пропаганди та агітації. Затвердження на цю посаду здійснювалося за результатами звітних - виборчих зборів шляхом таємного голосування - тобто цей період роботи є роботою на виборчій посаді.

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи на посадах інструктора Бердянського міського комітету ЛКСМУ та секретаря, завідуючого відділом пропаганди та агітації Бердянського міського комітету ЛКСМУ - 2 роки 11 місяців 2 дні є протиправним.

З 26.08.1982 по 14.10.1985 позивач працював на посаді заступника голови профспілкового комітету Першотравневого заводу - 3 роки 14 міс.19днів. Відповідно до запису в трудовій книжці (№13) на підставі протоколу профкому №22 від 25.08.1982 позивача було обрано заступником голови профкому Першотравневого заводу - тобто цей період роботи є роботою на виборчій посаді;

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи на посаді заступника голови профспілкового комітету Першотравневого заводу з 26.08.1982 року по 14.10.1985 є протиправним

З 15.10.1985 по 18.06.1990 позивач працював на посаді заступника секретаря парткому Бердянського виробничого об'єднання по жатках Бердянського міського комітету Компартії України. Відповідно до запису в трудовій книжці (№15) ця посада була виборчою.

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи позивача на посаді заступника секретаря парткому Бердянського виробничого об'єднання по жатках Бердянського міського комітету Компартії України 15.10.1985 по 18.06.1990 - 4 роки 8 місяців 3 дні є протиправним.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, робота на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком. Відповідно до додатку зазначеної постанови до переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби включено виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Згідно з Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 23 вересня 1982 року №4073-Х до переліку відділів і управлінь виконавчих комітетів міських Рад народних депутатів міст обласного підпорядкування включено організаційний відділ.

Згідно із Загальносоюзним класифікатором професій працівників, посад службовців та тарифних розрядів, затвердженим Постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 27.08. 1986 № 016 посада інструктора віднесена до посад спеціалістів.

З 18.06.1990 по 21.09.1992 позивач працював на посаді інструктора організаційного відділу виконавчого комітету Бердянської міської Ради народних депутатів - 2 роки 4 місяці 3 дні. Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи на посаді інструктора організаційного відділу виконавчого комітету Бердянської міської Ради народних депутатів з 18.06.1990 по 21.09.1992 - 2 роки 4 місяці 3 дні є протиправним.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про державну службу» №889 та п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

З 01.03.2010 по 18.11.2010 позивач працював на посаді начальника відділу організаційної роботи та внутрішньої політики управління організаційної та кадрової роботи та зв'язків із громадськістю виконавчого комітету Бердянської міської ради. З 18.11.2010 по 17.04.2014 позивач працював на посаді керуючого справами виконкому Бердянської міської ради.

01.03.2010 ОСОБА_1 прийнята Присяга посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, про що свідчать записи в трудовій книжці ( №№34,35).

Відтак, не включення до стажу державної служби періоду роботи на посаді начальника відділу організаційної роботи та внутрішньої політики управління організаційної та кадрової роботи та звязків із громадськістю виконавчого комітету Бердянської міської ради з 01.03.2010 по 18.11.2010, а також роботу на посаді керуючого справами виконкому Бердянської міської ради з 18.11.2010 по 17.04.2014 - загалом 4 роки 2 міс є протиправним

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики №259/34/5 від 08.06.2001, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Так, п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (Закон № 889-VIII) вказано, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу"( відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що обов'язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. І ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (зразкова справа № 822/524/18)

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що періоди роботи позивача, а саме: проходження служби в рядах ОСОБА_2 армії (18.04.1977-04.11.1978); на посаді інструктора комсомолу Бердянського МК ЛКСМУ (16.01.1979-26.11.1979); на посаді секретаря, завідуючого відділом пропаганди та агітації Бердянського МК ЛКСМУ (26.11.1979 18.12.1981); на посаді заступника голови профспілкового комітету Першотравневого заводу (26.08.1982 14.10.1985); на посаді заступника секретаря парткому Бердянського виробничого обєднання по жатках Бердянського міського комітету Компартії України (15.10.1985 18.16.1990); на посаді інструктора організаційного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради народних депутатів (18.06.1990 21.09.1992); на посаді начальника відділу організаційної роботи та внутрішньої політики управління організаційної та кадрової роботи та звязків із громадськістю виконавчого комітету Бердянської міської ради (01.03.2010 18.11.2010); на посаді керуючого справами виконкому Бердянської міської ради (18.11.2010 17.04.2014). підлягає зарахуванню до стажу державної служби позивача.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до п.3 ст. 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань;

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (Порядок) відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії.

Таким чином, відповідача законодавцем не тільки наділено правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, а й покладено обов'язок витребувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань та допомагати особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у неї документів для призначення пенсії.

З врахуванням того, що судом встановлено неправомірність дій відповідача щодо невключення до стажу певних періодів роботи позивача та сформовано висновок про протиправність відмови субєкта владних повноважень при переході на інший вид пенсійного забезпечення, суд вважає за необхідне, з метою захисту прав, свобод та інтересів громадянина зобовязати відповідача перевести ОСОБА_1 з 17.10.2018 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 пенсії, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Лієпайська, 4) до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Консульська, 23-л, ) про визнання дій протиправними та зобовязання відновити виплату пенсії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Консульська, 23-л, ) щодо відмови ОСОБА_1 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Лієпайська, 4) у переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця.

Зобовязати Бердянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Консульська, 23-л, ) перевести ОСОБА_1 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Лієпайська, 4) з 17.10.2018 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 пенсії, ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Лієпайська, 4) сплачений судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул.. Консульська, 23-л, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О.Артоуз