Справа № 373/2208/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

15 лютого 2019 року 373/2208/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши в м. Києві заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Логунова Володимира Володимировича про скасування постанов про накладення штрафу та приписів про усунення порушень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до головного інспектора будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Логунова Володимира Володимировича, в якому просить суд:

- скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.11.2018 №З-0711/6-10/10-30/0711/09/02;

- скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.11.2018 №З-0711/7-10/10-31/0711/09/02;

- скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.11.2018 №З-0711/8-10/10-32/0711/09/02;

- скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.11.2018 №З-0711/9-10/10-33/0711/09/02;

- скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.11.2018 №З-0711/10-10/10-34/0711/09/02;

- скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 26.10.2018 №С-2610/3;

- скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 26.10.2018 №С-2610/4.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.11.2018 позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

26.12.2018 матеріали позовної заяви надійшли на адресу суду та за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Балаклицькому А.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30 січня 2019 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд призупинити виконавчі провадження, відкриті Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №№ 58181687, 58216885, 58216450, 58217821, 58217593.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто позивачу без розгляду.

04 лютого 2019 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити вчиняти будь-які дії в рамках виконавчих проваджень, відкритих Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №№ 58181687, 58216885, 58216450, 58217821, 58217593 та зупинити стягнення за виконавчими провадженнями, відкритими Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №№ 58181687, 58216885, 58216450, 58217821, 58217593.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

13 лютого 2019 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- зупинити стягнення на підставі постанови від 07.11.2018 №З-0711/8-10/10-32/0711/09/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності по виконавчому провадженню, відкритому 29.01.2019 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №58181687;

- зупинити стягнення на підставі постанови від 07.11.2018 №З-0711/9-10/10-33/0711/09/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності по виконавчому провадженню, відкритому 29.01.2019 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №58216450.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначила, що 29 січня 2019 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкриті виконавчі провадження №58181687 та №58216450 з примусового виконання постанов від 07.11.2018 №З-0711/8-10/10-32/0711/09/02 та від 07.11.2018 №З-0711/9-10/10-33/0711/09/02, які є предметом оскарження у вказаній справі.

Таким чином, на думку позивача, склались обставини, які створюють очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, так як виконавчою службою може бути реалізовано третім особам майно позивача для погашення суми штрафу, що в подальшому унеможливить його повернення. Крім того, позивач стверджує, що виконавчою службою можуть бути забрані грошові кошти в банківських установах, а їх повернення, у разі задоволення даного позову, може забрати багато часу та витрат.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб'єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Так, предмет позову становлять вимоги позивача про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.11.2018 №З-0711/6-10/10-30/0711/09/02, від 07.11.2018 №З-0711/7-10/10-31/0711/09/02, від 07.11.2018 №З-0711/8-10/10-32/0711/09/02, від 07.11.2018 №З-0711/9-10/10-33/0711/09/02, від 07.11.2018 №З-0711/10-10/10-34/0711/09/02 та приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 26.10.2018 №С-2610/3, від 26.10.2018 №С-2610/4, які були прийняті головним інспектором будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Логуновим Володимиром Володимировичем.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заходів забезпечення позову позивач стверджує, що примусове виконання оскаржуваних постанов від 07.11.2018 №З-0711/8-10/10-32/0711/09/02 та від 07.11.2018 №З-0711/9-10/10-33/0711/09/02 може завдати значної шкоди правам та інтересам позивача внаслідок стягнення такого штрафу за постановами, які не набрали законної сили.

При цьому позивач вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову усунути негативні наслідки, спричинені примусовим виконанням оскаржуваних постанов, буде неможливо або для цього необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, вимоги позивача вжити обраних ним заходів забезпечення позову обумовлені примусовим виконанням оскаржуваних постанов від 07.11.2018 №З-0711/8-10/10-32/0711/09/02 та від 07.11.2018 №З-0711/9-10/10-33/0711/09/02, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Як визначено статтею 5 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

При цьому, процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі - Закон), визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №735) (далі - Порядок №244).

Відповідно до п. 28 Порядку №244 постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону може бути оскаржено суб'єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс відповідну постанову.

При цьому, пунктом 29 Порядку №244 визначено, що оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Враховуючи те, що постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.11.2018 №З-0711/8-10/10-32/0711/09/02 та від 07.11.2018 №З-0711/9-10/10-33/0711/09/02 оскаржено позивачем у судовому порядку та в установлений строк, то вони не набрали законної сили, а визначений у них штраф є неузгодженим і примусовому стягненню не підлягає.

Крім того, оскарження постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.11.2018 №З-0711/8-10/10-32/0711/09/02 та від 07.11.2018 №З-0711/9-10/10-33/0711/09/02 зупиняє їх виконання до набрання законної сили у даній справі, оскільки такі постанови оскаржені в установлений Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" строк.

З урахуванням викладеного суд не знаходить достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача потрібно буде докласти значних зусиль.

Окрім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що виконавчою службою може бути реалізовано третім особам майно позивача для погашення суми штрафу, можуть бути забрані грошові кошти в банківських установах, оскільки позивачем не надано доказів вжиття державним виконавцем вказаних заходів, окрім того, зазначене не є тими обставинами, які можуть свідчити про наявність підстав для забезпечення адміністративного позову в силу положень частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також слід зауважити, що стягнення та інші дії, які відбуваються в межах виконавчого провадження, відкритого постановою державного виконавця, не є предметом даного позову та регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Суд також наголошує на тому, що позивачу надано право оскаржити рішення державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, якщо вважає, що таким рішенням порушеного його права, свободи чи інтереси.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.