Справа № 712/910/19
Суддя: Токова С. Є.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/910/19
Провадження № 2а/712/49/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Соснівського районного відділу у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області до громадянки ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 районний відділ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області 23.01.2019 року звернувся до суду з позовом до громадянки ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення видворення за межі території України.

Вимоги обґрунтовано тим, що 23.01.2019 року, при проведенні загальнодержавних профілактичних заходів, направлених на виявлення порушників міграційного законодавства, співробітниками Соснівського районного відділу у місті Черкаси за адресою проживання було виявлено громадянку ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, документовану паспортом 51 № 1536668, виданого 17.06.2003 консульським відділом посольства ОСОБА_2 Федерації в Україні м. Київ. Підстав для подальшого перебування на території України у відповідача немає, приймаюча сторона та законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, громадян України, які б могли гарантувати відповідачу фінансове та медичне забезпечення немає, позивачем прийнято рішення від 06.12.2017р. № 32 про примусове повернення з України громадянки ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_5 та встановлено термін для самостійного залишення території України до 04.01.2018 р. Шляхом перевірок місця проживання відповідача, при спілкуванні з дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області позивачем встановлено, що відповідач хоч і має постійне місце проживання, однак переховується від співробітників Соснівського РВ у місті Черкаси Управління Державної міграційної служби в Черкаській області та не має намірів повернутися до країни походження. Виходячи з того, що підстав для подальшого перебування на території України у відповідача немає; той факт, що відповідач в письмовій формі зобовязалась не пізніше 04.01.2018р. залишити територію України та не виконала своїх зобовязань, що свідчить про те, що і в подальшому відповідач ухилятиметься від залишення території України, перешкоджатиме проведенню процедури видворення та існує ризик її подальшого переховування, існує необхідність поміщення відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців з метою забезпечення примусового видворення. До суду також подано позов про примусове видворення за межі країни громадянки ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлений позов та просила його задовольнити. Додатково пояснила суду, що відповідач без правових підстав проживає на території України, при цьому є громадянкою ОСОБА_2 Федерації Взявши на себе зобовязання виїхати за межі України, його не виконала, при цьому рішення про примусове повернення з України не оскаржувала.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено,що 23.01.2019 року, при проведенні загальнодержавних профілактичних заходів, направлених на виявлення порушників міграційного законодавства, співробітниками Соснівського районного відділу у місті Черкаси за адресою проживання було виявлено громадянку ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, документовану паспортом 51 № 1536668, виданого 17.06.2003 консульським відділом посольства ОСОБА_2 Федерації в Україні м. Київ.

З урахуванням відсутності підстав для подальшого перебування на території України, а також те, що законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, громадян України, які б могли гарантувати відповідачу фінансове та медичне забезпечення немає, позивачем прийнято рішення від 06.12.2017р. № 32 про примусове повернення з України громадянки ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_5.

Зазначене рішення ОСОБА_3 у встановленому законом порядку не оскаржувала.

12.12.2017 року відповідач ОСОБА_3 зобовязалась не пізніше 04.01.2018 року залишити територію України, проте вказане зобовязання не виконала, про що свідчить відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації від 03.01.2018 року.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22.09.2011 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За правилами ч.7 ст.5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обгрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Соснівським районним відділом у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області до суду подано позов до громадянки ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення за межі території України.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно ст.7 ч.1. Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, що підтверджується її ухиленням від добровільного виїзду, фінансова можливість виїхати за межі України відсутня, суд вважає позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує вимоги п. «f» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім як відповідно до процедури, встановленої законом, у випадку законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному вїзду в країну чи особи, щодо якої проводиться процедура депортації або екстрадиції.

Керуючись ст. 2, 5, 9 72, 77, 241, 243, 246, п.16 ст. 289, 293 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Затримати громадянку ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з поміщенням її до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

У відповідності з п. 18 ст. 289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Повний текст рішення складено 14 лютого 2019 року.

Головуючий: С.Є. ТОКОВА