Справа № 200/10420/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 р. Справа№200/10420/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М. при секретарі судового засідання Хороші С.С., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Красногорівський вогнетривкий завод» (юридична адреса: 85630, Донецька область, Мар'їнський район, м. Красногорівка, вул. Ахтирсьакого, 4, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (вул. 130-Таганрозької дивізії,144, м. Маріуполь Донецька область, 87526) про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ю-5-17 від 02.08.2018 року, № Ю-5-17 від 06.09.2018 року, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

за участі представників сторін:

позивача - не з'явився,

від відповідача - Тернинко С.М.- за довіреністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ю-5-17 від 02.08.2018 року, № Ю-5-17 від 06.09.2018 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Донецькій області;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо зарахування ним протягом періоду липень-серпень 2018 року грошових коштів позивача з оплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 104 602,00 грн., в рахунок сплати фінансових санкцій (штрафів на суму 53 518,43 грн.) та пені (на суму 51 083,57 грн.) за єдиним соціальним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Донецькій області здійснити коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів та вилучити відомості про нараховані позивачу фінансові санкції та пеню за єдиним соціальним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 104 602,00 грн., в рахунок сплати фінансових санкцій (штрафів на суму 53 518,43 грн.) та пені (на суму 51 083,57 грн.);

- стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 07 листопада 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року розгляд справи відкладено на 06 грудня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 22 січня 2019 року, а також, зобов'язано позивача надати звітність за спірний період та належним чином засвідчені платіжні доручення чи витяг з банку.

У підготовчому засіданні 22 січня 2019 року була оголошена перерва до 06 лютого 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року суд вирішив закрити підготовче провадження по справі № 200/10420/18-а.

Позивач та/або його представник в судове засідання не з'явився, через відділ документообігу та архівної роботи суду надав заяву про розгляд справи провести за відсутності свого представника. Також надав витребувані судом документи.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.08.2018 року Публічне акціонерне товариство «Красногорівський вогнетривкий завод» поштою отримало від Головного управління ДФС у Донецькій області вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-5-17 від 02.08.2018 року, яку було оскаржено в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України, та результатами такого оскарження - залишено вимогу без змін. Позивачем, 26.09.2018 року було отримано другу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.09.2018 р. №Ю-5-17, у зв'язку з чим позивачем прийнято рішення про оскарження вимог в судовому порядку.

Так, згідно оскаржуваних вимог станом на останнє число відповідного календарного місяця (липень та серпень) Відповідач вимагає від нашого підприємства оплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, штраф та пеню, що згідно цих вимог за даними контролюючого органу складає станом на 31.07.2018 року склала 214641,95 грн. (вимога від 02.08.2018 р. за №10-5-17, де 205148,04 грн. - недоїмка, 1833,00 грн. - штраф, 7660,91 грн. - пеня); станом на 31.08.2018 року - 157286,95 грн. (вимога від 06.09.2018 р. за №Ю-5-17, де 157286,95 грн. - недоїмка).

Зазначив, що ПАТ «КРВЗ» є звільненим від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, а дії контролюючого органу з пред'явлення за оскаржуваною вимогою суми недоїмки, нарахованих штрафу та пені є такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, з огляду на фактичні правовідносини та статус підприємства, як платника єдиного внеску, який зареєстрований на території населеного пункту, де здійснюється антитерористична операція, та перебуває на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, включеного до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. №1275-р.

Протиправність нарахування та пред'явлення до сплати пені та штрафу за оскаржуваною вимогою підтверджується також правовою позицією Верховного Суду, висловленою в Рішенні від 30.03.2018 року по справі №812/292/18 (адміністративне провадження №Пз/9901/22/18), прийнятому в цій адміністративній справі як зразковій на підставі подання судді Луганського окружного адміністративного суду Секірської А.Г., а також матеріалів інших типових справ з аналогічними позовними вимогами, підставами та з посиланням на ті ж самі норми права, що регулюють спірні правовідносини (про визнання протиправним та скасування рішення від 13 травня 2017 року № про застосування штрафних санкцій за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Позивач вважає, що суми недоїмки за оскаржуваними вимогами є завищеними: за вимогою від 02.08.2018 р. - збільшено на суму 95108,09 грн., за вимогою від 06.09.2018р.- збільшено на суму 104602,00 грн. внаслідок протиправного самостійного спрямування відповідачем коштів Позивача на оплату фінансових санкцій та пені, незаконно нарахованих контролюючим органом за неналежне виконання/невиконання обов'язків платника єдиного внеску. Вважає, що сума недоїмки ПАТ «КРВЗ» за даними підприємства станом на 31.07.2018 складала 110039,95 гри. (замість зазначених Відповідачем 205148,04 грн.) та станом на 31.08.2018 складала 52684,95 грн. (замість зазначених Відповідачем 157286,95 грн.), та є такими, що не підлягають сплаті в примусовому порядку з огляду на положення пп. «б» п.8 ч.4 ст.11 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VII, ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», розпорядження КМ України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», розпорядження КМ України від 02 грудня 2015 р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Також, позивач зауважив, що ДФС України в своєму рішенні від 20.09.2018 вих.№30566/6/99/-99-11-02- 02-25 зазначила про наявність такої заборгованості за даними інформаційної системи органу доходів і зборів, незалежно від результатів судового оскарження відповідних вимог. З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою остаточного вирішення спору між сторонами, позивач зазначає про необхідність зобов'язання відповідача здійснити коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів та вилучити відомості про нараховані Позивачу фінансові санкції та пеню за єдиним соціальним внеском на загальну суму 104602,00 грн. (штрафи на суму 53518,43 грн. та пеня на суму 51083,57 грн.). Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Під час здійснення підготовчого провадження в даній справі представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у його позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог позивача просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі.

Так, у наданому відзиві на адміністративний позов позивача, який надійшов на адресу суду засобами електронного зв'язку 08.11.2018 року відповідач в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що вимоги, які виставлялись за попередні періоди існування боргу з ЄВ за Позивачем, жодним чином не впливають на правомірність прийняття Відповідачем вимог у розглядуваній справі, оскільки факт існування заборгованості з єдиного внеску на момент їх винесення підтверджується обліковими даними інформаційної системи органу доходів і зборів.

Скасування вимоги не впливає на юридичний факт існування боргу з ЄВ. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Таким чином, оскільки згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів заборгованість Позивача з єдиного внеску, станом на 31.07.2018 становила 214641,95 грн., та на 30.08.2018 року становила 157286,95 грн. ГУ ДФС у Донецькій області сформовано оскаржуваній вимоги про сплату боргу (недоїмки), згідно вимог чинного законодавства.

Разом з тим, 30.04.2018 на офіційному веб - сайті Президента України було розміщено новину про те, о Президент Петро Порошенко підписав Указ, яким завершується АТО і починається операція Об'єднаних сил (далі - ООС) із забезпечення національної безпеки і оборони. Тобто Президент України офіційно оголосив про завершення АТО.

Таке оголошення було здійснене у зв'язку із підписанням Указу Президента «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей» від 30.04.2018 №116/2018, яким було введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони.

Доказів звернення ПАТ «Красногорівский вогнетривкий завод» з заявою про звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обов'язків до контролюючого органу протягом 30 днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції не надано, що виключає можливість звільнення від сплати єдиного внеску.

Зазначену позицію підтримав представник відповідача під час здійснення підготовчого провадження та у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Красногорівський вогнетривкий завод», включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за за №00191744, зареєстроване за адресою: 85630, Донецька область, Мар'їнський район, м. Красногорівка, вул. Архтирського, буд. 4. Перебуває на податковому обліку Мар'їнської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Відповідач, Головне управлінні державної фіскальної служби у Донецькій області - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

ГУ ДФС у Донецькій області прийнято вимогу від 02 серпня 2018 року № Ю-5-17 про сплату позивачем заборгованості з єдиного соціального внеску в сумі 214641,95 грн., яка

Не погодившись з винесеною вимогою, позивач оскаржив її в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби (ДФС).

За результатами розгляду скарги позивача ДФС прийнято Рішення про результати розгляду скарги № 30566/6/99-99-11-02-02-25 від 20.09.2018р., згідно якого контролюючим органом скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржувану Вимогу - без змін /арк. справи 33-35/.

ГУ ДФС у Донецькій області 06 вересня 2018 року сформовано вимогу № Ю-5-17 про сплату позивачем заборгованості з єдиного соціального внеску в сумі 157286,95 грн., яка виникла станом на 31 серпня 2018 року /арк. справи 23/.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач скористався правом на судове оскарження спірних вимог.

Отже, як вбачається з пред'явленого позову та наданих матеріалів, позивач фактично оскаржує зарахування відповідачем протягом періоду липень-серпень 2018 року грошових коштів позивача з оплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 104 602,00 грн., в рахунок сплати фінансових санкцій (штрафів на суму 53 518,43 грн.) та пені (на суму 51 083,57 грн.) за єдиним соціальним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (надалі - Закон № 2464).

Відповідно до положень статті 1 зазначеного Закону, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно приписів пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону визначено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно абзацу 1 пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464, платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Таким чином, позивач в розумінні зазначених норм законодавства є страхувальником та на нього покладений обов'язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 1, 4 частини другої статті 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Нормами статті 9 Закону № 2464 визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Положеннями частини восьмої статті 9 Закону № 2464 передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Єдиний внесок, згідно вимог пункту 12 статті 9 Закону № 2464 підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Як встановлено судом раніше, спірним питанням у справі є правомірність зарахування відповідачем протягом періоду липень-серпень 2018 року грошових коштів позивача з оплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 104 602,00 грн., в рахунок сплати фінансових санкцій (штрафів на суму 53 518,43 грн.) та пені (на суму 51 083,57 грн.) за єдиним соціальним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Суд зазначає, що згідно з нормами пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до норм статті 1 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, зазначено як м. Красногорівка, де зареєстрована юридична особа позивача так і м. Маріуполь - де здійснює свої повноваження відповідач.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 року зупинено дію Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, проте, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18327/14 від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 року визнано нечинним.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України по даній справі зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року до розгляду касаційної скарги Кабінету Міністрів України у Вищому адміністративному суду України.

Окрім цього, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079, затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших є м. Красногорівка.

За таких обставин, суд доходить висновку, що Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року діяло у період з 30 жовтня 2014 року по 4 листопада 2014 року та у період з 2 квітня 2015 року по 27 квітня 2015 року. Аналізуючи наведене, а також беручи до уваги факт прийняття 02 грудня 2015 року Розпорядження № 1275-р, суд зазначає, що станом на час прийняття оскаржуваної вимоги факт знаходження у спірний період населеного пункту м. Красногорівка, на території, де проводилась антитерористична операція - є встановленим, чим спростовуються заперечення відповідача з цього приводу.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Статтею 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 передбачено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 вказаного Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, де проводилася антитерористична операція, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Таким чином, законодавець визначив спосіб звільнення платників єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, що передбачені статтею 6 Закону № 2464, зокрема, подання платником єдиного внеску заяви, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин, позивач відповідної заяви до контролюючого органу за місцем реєстрації не подавав. Разом з тим, матеріали справи містять заяви позивача від 22.09.2015 року № 311 на адресу Мар'їнської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області та від 15.12.2015 року № 408 на адресу Мар'їнської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо звільнення від обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або війського чи надзвичайного стану /арк. справи 78- 83/.

Також, Торгово-промислова палата Сертифікатом (висновком) про наростання обставин непереборної сили засвідчила настання обставин непереборної сили з 13 липня 2014 року ПАТ «Красногорівський вогнетривкий завод» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів /арк. справи 84-85/.

На виконання вимог ухвали суду позивач надав платіжні доручення про сплату нарахованих сум ЄСВ за серпень-вересень 2018 року /арк. справи 3-19/.

Окрім того, суд вважає за доцільне зазначити, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначений період, протягом якого така заява подається, а саме не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Станом на день розгляду справи антитерористична операція не закінчена.

Суд не бере до уваги доводи відповідача, викладені у його письмових запереченнях щодо неможливості застосування положень пункту 94 розділу VIII Закону №2464-VІ, оскільки він є діючим на теперішній час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п.9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ю-5-17 від 02.08.2018 року, № Ю-5-17 від 06.09.2018 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Донецькій області підлягають скасуванню.

Враховуючи, що законодавець звільнив платника податків від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану, проте, сплату позивачем нарахованих сум ЄСВ за серпень-вересень 2018 року, можно зробити висновок про протиправність дій Головного управління ДФС у Донецькій області щодо зарахування ним протягом періоду липень-серпень 2018 року грошових коштів позивача з оплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 104 602,00 грн., в рахунок сплати фінансових санкцій (штрафів на суму 53 518,43 грн.) та пені (на суму 51 083,57 грн.) за єдиним соціальним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Щодо вимог позивача про коригування облікових даних інформаційної системи податкового органу відомостей про нараховані позивачу фінансові санкції та пеню за єдиним соціальним внеском, суд зазначає наступне.

Згідно до приписів ст. 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Приписами ст. 72 Податкового кодексу України визначено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово - господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків;. від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за наслідками податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Згідно до ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС здійснюється відповідно до Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі Порядок), який затверджено наказом Міністерством фінансів України від 07 квітня 2016року №422.

Так, приписами пункту 2 частини 1 розділу 6 Порядку встановлено, що первинними документами, на підставі яких в інтегрованій картці платника здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання та пені / суми єдиного внеску за результатами судового оскарження).

Таким чином, вказаний Порядок зобов'язує Інспекцію відобразити у інтегрованій картці Товариства, як платника податків, зменшення суми податкового боргу з юридичних осіб у розмірі, який вона прагнула скасувати в судовому порядку з урахуванням штрафів та пені, на підставі судового рішення яке визнає відсутність такого податкового боргу.

Суд зауважує, що вказаний Порядок не містить застережень щодо необхідності прямого судового зобов'язання здійснити дії щодо анулювання або списання податкового боргу.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п'ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред'явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем за подання до адміністративного суду було сплачено судовий збір на загальну суму 6743,63. /арк. справи 4/.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 6743,63 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 287, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Красногорівський вогнетривкий завод» (юридична адреса: 85630, Донецька область, Мар'їнський район, м. Красногорівка, вул. Ахтирсьакого, 4, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (вул. 130-Таганрозької дивізії,144, м. Маріуполь Донецька область, 87526) про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ю-5-17 від 02.08.2018 року, № Ю-5-17 від 06.09.2018 року, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ю-5-17 від 02.08.2018 року, № Ю-5-17 від 06.09.2018 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Донецькій області;

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо зарахування ним протягом періоду липень-серпень 2018 року грошових коштів позивача з оплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 104 602,00 грн., в рахунок сплати фінансових санкцій (штрафів на суму 53 518,43 грн.) та пені (на суму 51 083,57 грн.) за єдиним соціальним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Донецькій області здійснити коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів та вилучити відомості про нараховані позивачу фінансові санкції та пеню за єдиним соціальним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальну суму 104 602,00 грн., в рахунок сплати фінансових санкцій (штрафів на суму 53 518,43 грн.) та пені (на суму 51 083,57 грн.);

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (юридична адреса: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, буд. 114 , ) на користь Публічного акціонерного товариства «Красногорівський вогнетривкий завод» (юридична адреса: 85630, Донецька область, Мар'їнський район, м. Красногорівка, вул. Ахтирсьакого, 4, ) судовий збір у розмірі 6743 (шість тисяч сімсот сорок три) гривні 63 копійки.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 06 лютого 2019 року. Повний текст рішення складено та підписано 15 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.