Справа № 808/90/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/90/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 (головуючий суддя Конишева О.В., повний текст рішення складено 16.08.2018)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся з позовом до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовано тим, що відмова Департаменту архітектури і містобудування Запорізької міської ради у наданні будівельного паспорта ОСОБА_3 на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, є протиправною, оскільки всі документи, які подавалися відповідачу, були оформлені відповідно до норм чинного законодавства.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 в адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради у наданні будівельного паспорта ОСОБА_3 на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язано надати відповідний будівельний паспорт.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що дії заявника відповідали нормам діючого законодавства, а тому видача будівельного паспорта, не є правом суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, а є обов'язком здійснити певні дії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що відповідач при відмові у видачі будівельного паспорту виходив із невідповідності намірів забудови земельної державним будівельним нормам.

Позивачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує на те, що позивачем для видачі будівельного паспорту надано повний пакет документів та відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам та правилам, тому у відповідача підстав для відмови у видачі будівельного паспорту не було.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.10.2017 року позивач надав адміністратору ЦНАП м. Запоріжжя пакет документів для отримання адміністративної послуги «Видача будівельного паспорту забудови земельної ділянки (внесення змін до будівельного паспорта) та реєстрація в містобудівному кадастрі», об'єкт - будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, суб'єкт надання адміністративних послуг Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради (надалі - Відповідач), а саме:

1. Заява за згодою замовника на обробку персональних даних.

2. Засвідчена в установленому порядку копія документа на право власності або користування земельною ділянкою або договір суперфіцію - оригінал Витягу ДЗК НВ-017 від 05.10.2017.

3. Ескізні наміри забудови, виконані на матеріалах топографо-геодезичної зйомки М 1:500, з зазначенням місця розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж.

4. Фасад об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, висотних відміток (2 Примірника)

5. Примірник будівельного паспорта замовника - 2 прим.

6. Копія паспорта, ідентифікаційний код ОСОБА_3

7. Копія робочого проекту «Водоснабжение жилого дома по АДРЕСА_1, к.н. НОМЕР_1»

8. Розрахунок Коефіцієнта Природного Освітлення при двосторонньому боковому освітленні житлової кімнати одноповерхової частини будинку літ. А, по АДРЕСА_1.

9. Згода ОСОБА_4 від 22.06.2017.

10. Дозвіл ГУ ДСНС від 26.06. 2017.

11. Дозвіл КП «водоканал» на проектування та підключення каналізації від 22.08.2017.

12. Дозволи на будівництво нових водопроводів.

Листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради «Про відмову у наданні будівельного паспорта» від 17.10.2017 вих. № 3-1438 за підписом в.о. директора Департаменту ОСОБА_2 позивачу було відмовлено у видачі будівельного паспорта. Відмова обґрунтована тим, що в схемі забудови земельної ділянки та в планах запроектованого житлового будинку відсутнє графічне зображення влаштування протипожежної стіни (з примітками); нормативна відстань від червоних ліній вулиці Прогресивної до будинку не відповідає вимогам п.3.32 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень»; згідно з додатком 3.2 ДБН 360- 92** площа земельних ділянок до 400 м2 передбачає розташування блокованої забудови.

27.11.2017 позивач знов надав адміністратору ЦНАП м. Запоріжжя для отримання адміністративної послуги «Видача будівельного паспорту забудови земельної ділянки (внесення змін до будівельного паспорта) та реєстрація в містобудівному кадастрі», об'єкт - будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, суб'єкт надання адміністративних послуг Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради пакет документів з супровідним листом «Про надання будівельного паспорта».

Листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради «Про відмову у наданні будівельного паспорта» від 07.12.2017 вих. № 3-1755 за підписом в.о. директора Департаменту ОСОБА_2 позивачу було відмовлено у видачі будівельного паспорта. Відмова була обґрунтована тим, що згідно додатку 3.2 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», при блокованій забудові, площа земельної ділянки повинна бути до 400 м, при садибній забудові від 500 м і більше. Також було зазначено, що на схемі забудови земельної ділянки не визначене місце організації септику.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011, Закону України «Про будівельні норми» N 1704-VI від 05.11.2009, норми «Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності, встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011.

Приписи частини 1ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачають, що забудова території здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Згідно частини 1 статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Слід взяти до уваги, що вказану норму дублює п.1.2. «Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 №103 (далі - «Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки»).

Водночас частиною 3 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» регламентовано, що надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом.

В силу пункту 2.1 «Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки», видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього, згідно п.2.4 «Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки» повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Зі змісту п.2.3 Порядку вбачається, що уповноважений орган містобудування та архітектури, тобто департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Отже, вищезазначеними нормами законодавства передбачені підстави як для надання будівельного паспорта так і підстави для повернення пакету документів для видачі будівельного паспорта.

Згідно з ст.1 Закону України «Про будівельні норми» N 1704-VI від 05.11.2009 року, будівельні норми - це затверджений суб'єктом нормування підзаконний нормативний акт технічного характеру, що містить обов'язкові вимоги у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про будівельні норми» застосування земельних норм або окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення.

Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджені наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. №44 поширюють на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень країни.

Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального управління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_3 подав весь пакет документів, необхідний для видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки та реєстрації в містобудівному кадастрі відповідно до Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011 року.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що лист Департаменту архітектури та містобудування від 07.12.2017 року стосується документів, поданих позивачем, які не відносяться до вищевказаного переліку документів, передусім схеми забудови земельної ділянки.

Згідно позиції відповідача, схему забудови земельної ділянки ОСОБА_3 не подавав, однак на ній міститься штамп та підпис головного спеціаліста відділу містобудівного моніторингу та містобудівного кадастру Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради. На схемі забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1, визначено місце підключення до інженерних мереж (проектні), напрямок траси водопроводу (проект), напрямок траси каналізації (проект), каналізація існуюча, водопровід, що підлягає перенесенню за окремим проектом.

Також, згідно позиції відповідача, на схемі забудови не визначене місце організації септику. Проте, матеріали справи містять пояснення надані у судовому засіданні першої інстанції: спеціаліста - заступника начальника відділу планування та містобудування Департаменту ОСОБА_6, судового експерта ОСОБА_7, про те, що якщо є технічна можливість підключення до централізованої мережі каналізації - визначення місця організації септику не є необхідним. Зокрема, саме такі висновки зазначені у висновку експерта №2391 за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 22.06.2018 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачем був отриманий дозвіл КП «Водоканал» м. Запоріжжя на облаштування випуску каналізації від житлового будинку зі скидом зливів до каналізації в існуючий колодязь, який знаходиться на перетині вул. Прогресивної і вул. Котляревського, а п. 3.256* ДБН 360-92** передбачає каналізування садиб з використанням місцевих очисних споруд лише за відсутності інженерних мереж міської (селищної) каналізації.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції є правильний аналіз та оцінка суду першої інстанції таких обставин: так, відповідач також стверджував, що при блокованій забудові площі земельної ділянки повинна бути до 400 м», а при садибній забудові від 500 м» і більше. Виходячи з умов дотримання необхідних вимог державних норм та правил земельна ділянка, в існуючих розмірах, виключає можливість розташування на ній повноцінної забудови. Також відповідач посилається на ДБН 2.2-12 «Планування і забудова територій», затверджені Наказом Мінрегіону України №100 від 23.04.2018 року, який визначає поняття блокована забудова. Одночасно, у судовому засіданні першої інстанції представники відповідача пояснили, що терміну повноцінної забудови нормативно не визначене та зазначено Департаментом з власних міркувань. При цьому, суд першої інстанції дійшов правильної думки, що норми ДБН 2.2-12 «Планування і забудова територій», затверджені Наказом Мінрегіону України №100 від 23.04.2018 року - не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки вони не були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до у ваги, що матеріали справи містять висновок експерта №2391 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи в якому зазначено, що земельної ділян ки площею 227,0м2, при умові дотримання державних будівельних норм та правил, достатньо для розташування на ній індивідуального (садибного) житлового будинку. Проведеним дослідженням наданих матеріалів справи визначено, що улаштування (визначення місця організації) на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої за адресою АДРЕСА_1, септику не є необхідним, тому що є технічна можливість підключення до централізо ваної мережі каналізації. Проведеним дослідженням наданих будівельних паспортів на будівництво індивідуа льного (садибного) житлового будинку по АДРЕСА_1, вста новлено, що будівельний паспорт на будівництво індивідуального (садибного) житло вого будинку по АДРЕСА_1, який знаходиться на аркушах 48-61 матеріалів адміністративної справи не відповідає вимогам ДБН 360- 92**"Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", а при до слідженні будівельного паспорту на будівництво індивідуального (садибного) житло вого будинку по АДРЕСА_1, який знаходиться на аркушах 20-31 матеріалів адміністративної справи, невідповідностей до вимог державних будівельних норм (ДБН), не виявлено.

Водночас, у судовому засіданні суду першої інстанції, експертом були надані пояснення, що досліджувалося 2 пакети документів, які містяться в матеріалах справи, які надавалися позивачем при першому зверненні до позивача, після якого була отримана відмова, але позивач її не оскаржував та другий пакет документів, який надавався позивачем при повторному зверненні до відповідача, після чого була також отримана відмова та яку вже оскаржує позивач, тому висновок саме по документам, які знаходиться на аркушах 20-31 матеріалів адміністративної справи, враховується судом під час розгляду справи.

Також, суд першої інстанції у судовому засіданні заслухав експерта ОСОБА_7, надав оцінку його поясненням та аналогічному висновку експерта №2391 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, який міститься в матеріалах справи.

Суд першої інстанції надав оцінку поясненням спеціаліста ОСОБА_6, який зазначив, що при блокованій забудові площі земельної ділянки повинна бути до 400 м», при садибній забудові від 500 м» і більше. Виходячи з умов дотримання необхідних вимог державних норм та правил земельна ділянка, в існуючих розмірах, виключає можливість розташування на ній повноцінної забудови. Також посилався на ДБН 2.2-12 «Планування і забудова територій», затверджені Наказом Мінрегіону України №100 від 23.04.2018 року, який визначає поняття заблокована забудова. Щодо визначення місця організації септику, спеціаліст пояснив, якщо є технічна можливість підключення до централізованої мережі каналізації - визначення місця організації септику не є необхідним.

Тому з урахуванням зазначеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції також правильно зазначив, що частиною 4 ст. 245 КАС України встановлені повноваження суду при вирішенні справи, а саме: у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Матеріали справи підтверджують, що для прийняття такого рішення виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Таким чином для захисту порушеного права суд може застосувати частину 4 ст. 245 КАС України та зобов'язати відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Отже, доводи відповідача з приводу того, що у суду відсутні повноваження щодо вирішення даного питання (про видачу будівельного паспорта), спростовуються частиною 4 ст. 245 КАС України.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 «ефективний засіб правого захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації.

У разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення та встановлення в судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, то зобов'язання судом суб'єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту, не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Крім того у Рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що видача будівельного паспорта, це не право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, а обов'язок, у разі якщо дії заявника відповідали нормам діючого законодавства. Матеріалами справи підтверджено, що дії заявника відповідали нормам діючого законодавства.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Права, свободи та інтереси позивача захищені рішення суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.08.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 30.01.2019 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів відповідно до ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 30.01.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 06.02.2019.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов