Справа № 280/662/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

18 лютого 2019 року

Справа № 280/662/19

м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., розглянувши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес" про вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес" (72380, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Нове, вул. Гагаріна, буд. 21, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес" звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанови відповідача №ЗП2338/575/АВ/П/ТД-ДС2 від 03.01.2019, №ЗП2338/575/АВ/П/ІП-ДС1 від 03.01.2019 щодо накладення штрафу.

Одночасно із позовом представником позивача подано суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу №ЗП2338/575/АВ/П/ТД-ДС2 від 03.01.2019 та №ЗП2338/575/АВ/П/ІП-ДС1 від 03.01.2019 винесених у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес" до набрання законної сили судовим рішенням у вказаній адміністративній справі.

Позивач заяву про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовує тим, що відповідачем винесено постанови №ЗП2338/575/АВ/П/ТД-ДС2 від 03.01.2019 та №ЗП2338/575/АВ/П/ІП-ДС1 від 03.01.2019 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес" штрафу на загальну суму 227 103,00 грн. за порушення ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч.3 ст. 24, ч.1 та ч.2 ст. 115 КЗпП Україн. Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес" до Запорізького окружного адміністративного суду подано адміністративний позов про визнання протиправними та скасування постанов №ЗП2338/575/АВ/П/ТД-ДС2 від 03.01.2019 та №ЗП2338/575/АВ/П/ІП-ДС1 від 03.01.2019.

Не зупинення дії вказаних постанов, зазначає представник позивача, завдасть значних збитків Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес", тому позивач просить суд задовольнити заяву та зупинити дію постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП2338/575/АВ/П/ІП-ДС1 від 03.01.2019 року на суму штрафу 3 723, 00 грн. та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП2338/575/АВ/П/ТД-ДС2 від 03.01.2019 року на суму штрафу 223 380, 00 грн., які були винесені Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, до набрання законної сили судовим рішенням по цій адміністративній справі.

Також, зазначає представник позивача, що Наказом Мінфіну України від 03.09.2013 № 787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Однак, випадки повернення помилково чи передчасно стягнутих штрафів за правопорушення у сфері трудового законодавства вказаний порядок не регулює.

Іншого механізму повернення з бюджету коштів платника у вигляді стягнутих штрафів за правопорушення у сфері трудового законодавства за виконавчим провадженням, які не є податками чи іншими обов'язковими платежами, законодавцем не передбачено, що унеможливить їх повернення за заявницьким принципом. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цих постанов.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 КАС України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

У зв'язку з відсутністю виняткових обставини, які унеможливлюють розгляд заяви про забезпечення позову без участі сторін, суд вважає за можливе розглянути її без проведення судового засідання.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

Законодавець встановив три підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 року надано роз'яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють згідно частини 4 статті 150 КАС України дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області винесено постанову №ЗП2338/575/АВ/П/ТД-ДС2 від 03.01.2019 та №ЗП2338/575/АВ/П/ІП-ДС1 від 03.01.2019, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес" накладено штраф в загальному розмірі 227 103,00 грн.

Зазначені постанови є виконавчим документом, які набирають законної сили з моменту прийняття – з 03 січня 2019 року та підлягають примусовому виконанню незалежно від факту їх судового оскарження.

Водночас, заявником до заяви про забезпечення позову не було надано жодних документів на підтвердження направлення відповідачем оскаржуваних постанов до органу державної виконавчої служби, підтвердження відкриття виконавчого провадження та вчинення державним виконавцем будь-яких заходів примусового характеру після відкриття виконавчого провадження, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Таким чином, на час розгляду судом заяви відсутні ознаки очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; суду не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів; не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Частиною 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, суддя зазначає, що в разі забезпечення позову в зазначених позивачем межах, суд фактично ухвалить судове рішення про відновлення правового становища позивача, яке існувало до прийняття оскаржуваних постанов без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150-154, 241-243, 248 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Прогрес" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. (ч.8 ст.154 КАС України).

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.256 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294, 295 КАС України.

Суддя А.В. Сіпака