Справа № 0240/2767/18-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2767/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

12 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Іваненко Т.В. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення №-0214 та № -0214 винесені Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 14 червня 2018 року, а також стягнути на його користь понесені судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним з метою ведення фермерського господарства отримано в оренду земельні ділянки площею 44,8190 га та 44,0515 га на території Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області відповідно до укладеного з Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області договором оренди землі № 17 та № 18 від 02.08.2013 року. Відповідачем 14 червня 2018 року винесено податкове повідомлення-рішення №-0214, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 73 862,97 грн. та податкове повідомлення-рішення № -0214, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 71 760,18 грн.

Позивач категорично не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями -рішеннями, оскільки орендовані земельні ділянки фактично використовує юридична особа - фермерське господарство "Брицьке", а фізична особа, яка їх отримала в оренду з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства здійснює на ній діяльність не особисто, а через створену ним юридичну особу - фермерське господарство, відтак, орендну плату за орендовану земельну ділянку сплачувало саме фермерське господарство "Брицьке", а тому податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню у зв'язку з чим останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення №-0214 винесене Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 14 червня 2018 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № -0214 винесене Головним управлінням ДФС у Вінницькій області 14 червня 2018 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1456 грн. 23 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 23 березня 2012 року рішенням 12 сесії 6 скликання Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області надано погодження ОСОБА_2 земельну ділянку в кількості 90 га із земель резервного фонду Брицької сільської ради для створення фермерського господарства.

02 серпня 2013 року між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди землі № 17.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець відповідно до наказу Головного управління Держземагентства у Вінницькій області від 15.07.2013 року № В/Н :3:000/00000285 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель резервного фонду Брицької сільської ради для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Брицької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 44,0515 га у тому числі рілля: 44,0515 га, кадастровий номер :03:000:3042 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 47878,4 грн. 40 копійок за 1 рік.

Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 02 серпня 2013 року Орендодавець передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:3042 площею 44,0515 га розташовану на території Брицької сільської ради, Липовецького району, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку.

02 серпня 2013 року між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди землі № 18.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець відповідно до наказу Головного управління Держземагентства у Вінницькій області від 15.07.2013 року № В/Н :3:000/00000290 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель резервного фонду Брицької сільської ради для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Брицької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 44,8190 га у тому числі рілля: 44,8190 га, кадастровий номер :03:000:3041 (п.2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 49281,4 грн. 40 копійок за 1 рік.

Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 02 серпня 2013 року Орендодавець передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:3041 площею 44,8190 га розташовану на території Брицької сільської ради, Липовецького району, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку.

14 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення №-0214, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 73 862,97 грн. та податкове повідомлення-рішення № -0214, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 71 760,18 грн.

Позивач не погодився із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх до суду зазначивши, що орендна плата сплачується фермерським господарством, а тому у нього, як громадянина, відсутній обов'язок зі сплати орендної плати, а відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідач як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-XIV «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV) вбачається, що користування землею в Україні є платним.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, який відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, Податковий кодекс України визначив обов'язки орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону №161-XIV.

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК України.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки ( пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Судом встановлено, що позивачем, з метою ведення фермерського господарства, отримано в оренду земельні ділянки площею 44,8190 га та 44,0515 га на території Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області відповідно до укладеного з Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області договором оренди землі № 17 та № 18 від 02.03.2013 року.

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону України "Про фермерське господарство".

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов"язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.

У позовній заяві позивач вказує, що ФГ "Брицьке" створене на виділеній йому, як голові та засновнику цього фермерського господарства, земельній ділянці площею 44,8190 га та 44,0515 га на території Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про фермерське господарство" земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

За змістом статтей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України "Про фермерське господарство" після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства, обов"язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Зазначений правовий висновок відображений в постанові ОСОБА_3 Верховного Суду у справі № 606/2032/16-ц від 22 серпня 2018 року.

Колегія суддів зазначає, що у подібних правовідносинах у постанові від 19.06.2018 по справі № 804/16045/15 адміністративне провадження № К/9901/28759/18, Верховний Суд висловив правову позицію, відповідно до якої визнав правомірним нарахування контролюючим органом фермерському господарству плати за землю, яка використовується на підставі договору оренди, укладеного між районною державної адміністрацією та громадянином, який є засновником та керівником такого фермерського господарства.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сторони визнають, що орендну плату за орендовану земельну ділянку сплачувало саме фермерське господарство "Брицьке", а тому колегія суддів вважає, що податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 лютого 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5