Справа № 560/3575/18
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3575/18
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д.

за участю:секретаря судового засідання Горбатюк І.С представника позивача - ОСОБА_1 представників відповідача - Прошкіна В.М., Лічман Л.В.
розглянув адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2018, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 12495,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржене податкове повідомлення-рішення винесене на підставі фактичної перевірки, проведеної в період з 14.06.2018 по 21.06.2018, але встановлене перевіркою порушення виходить за її межі. Так, на підтвердження факту порушення, відповідачем надано товарний чек від 20.04.2018, проте, зазначений в ньому товар 20.04.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_4 не реалізовував, кошти за нього не отримував. Тобто, позивачем не вчинено дій, які можна кваліфікувати як порушення законодавства.

Звернув увагу на те, що оприбуткування готівки здійснюється шляхом щоденного її відображення в повній сумі в книзі обліку розрахункових операцій. Порушення, яке б полягало в не оприбуткуванні готівки, встановлено не було.

Нормами Податкового кодексу України надано контролюючому органу право провести контрольну розрахункову операцію безпосередньо перед фактичною перевіркою. Оскільки перевірка проведена 21.06.2018, то товарний чек від 20.04.2018 не відноситься до документів контрольної розрахункової операції та, відповідно, не міг прийматися до уваги відповідачем.

19.11.2018 до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що фактична перевірка позивача проведена на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Вказав, що під час проведення фактичної перевірки встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 2499 грн внаслідок реалізації в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" розумного годинника Amazfit Youth Edition (Bip) Smartwatch Black за ціною 2499 грн, що підтверджується товарним чеком №1386 від 20.04.2018.

Зауважив, що нормами Податкового кодексу України не передбачено обмежень щодо часу проведення фактичних перевірок платників податків, а також контрольних розрахункових операцій.

Звернув увагу на те, що позивач був присутнім під час проведення фактичної перевірки, ознайомлений з актом перевірки, підписав його без зауважень та отримав другий примірник.

Представник позивача в судових засіданнях просив задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково вказав, що в скарзі громадянина ОСОБА_7 від 29.05.2018 зазначено, що продавець не надав чеку, у той час як він наявний в контролюючого органу.

Вважає, що за відсутності в наданому відповідачем товарному чеку від 20.04.2018 №1386 визначених законодавством реквізитів, зокрема, підписів, він не може вважатися первинним документом та підтверджувати факт здійснення господарської операції.

Представники відповідача в судових засіданнях просили відмовити в задоволення позовних вимог з підстав, наведених в відзиві. Додатково пояснили, що фактична перевірка проведена на підставі скарги громадянина ОСОБА_7 від 29.05.2018. При цьому, відповідно до положень підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у контролюючого органу не було обов'язку перевіряти правдивість ні повідомлення, ні особу, яка його надіслала.

Вважають, що оскаржене податкове повідомлення-рішення не стосується скарги громадянина ОСОБА_7, а стосується порушення, виявленого перевіркою.

Крім того, оскільки предметом позовної заяви є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а не визнання протиправними дій, пояснення громадянина ОСОБА_7 не можуть братися до уваги. Зазначили, що їм невідомо як в контролюючого органу з'явився товарний чек від 20.04.2018.

Відповідно до матеріалів справи з питань виконання судового доручення Запорізького окружного адміністративного суду свідок ОСОБА_7 в Хмельницькому 20.04.2018 не був. Розумного годинника в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований в місті Хмельницькому, не купував. Із скаргами до Головного управління ДФС в Хмельницькій області щодо порушення вимог законодавства суб'єктом господарювання, а саме працівниками магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", не звертався. ОСОБА_7 надав довідку Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, в якій зазначено, що відповідно до табеля обліку робочого часу та підрахунку заробітку за квітень 2018 року він 20.04.2018 перебував на робочому місці.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.11.2018 відкрито провадження в даній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено засідання на 05.12.2018.

05.12.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.12.2018.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2018 зупинено провадження у справі №560/3575/18 до надходження ухвали Запорізького окружного адміністративного суду про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.02.2019 поновлено провадження в даній справі. Призначено судове засідання на 14.02.2019.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

30.05.2018 за вх. № 178/з/14 Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області зареєстровано скаргу громадянина ОСОБА_7 від 29.05.2018, в якій зазначено придбання ним в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого в торговому центрі "Оазис" у м. Хмельницькому, розумного годинника Amazfit Youth Edition (Bip) Smartwatch Black за ціною 2499 грн без видачі фіскального чеку.

З 14.06.2018 по 21.06.2018 на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 12.06.2018 №1860 "Про проведення фактичної перевірки" працівниками відповідача, згідно з направленнями на перевірку від 12.06.2018 №1765 та №1766, проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, а саме господарської одиниці - магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" з продажу складної побутової техніки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", постанови Правління НБУ від 29.12.2007 №148 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 №231 "Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій", Кодексу законів про працю України, Закону України "Про оплату праці".

Згідно з відомостями, зазначених в направленнях на перевірку від 12.06.2018 №1765 та №1766, позивачу вручено копію наказу від 12.06.2018 №1860 про проведення фактичної перевірки і пред'явлено службові посвідчення та зазначені направлення.

За результатами перевірки складено акт від 21.06.2018 №0227/22/01/14/НОМЕР_1, в якому зафіксовано встановлені під час перевірки порушення, а саме порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3 та пункту 6 статті 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та пункту 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 у зв'язку з не здійснення обліку готівкових коштів у сумі 2499,00 грн, отриманих від реалізації розумного годинника Amazfit Youth Edition (Bip) Smartwatch Black за ціною 2499 грн, що підтверджується товарним чеком №1386 від 20.04.2018.

На підставі висновків акту перевірки від 21.06.2018 №0227/22/01/14/НОМЕР_1, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2018, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 12495,00 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2018 протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави, порядок призначення та проведення фактичної перевірки регламентовані положеннями статті 80 ПК України.

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності такої підстави, як письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Суд звертає увагу на те, що за приписами підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 ПК України підставою для проведення фактичної перевірки є звернення не будь-якого громадянина, а лише покупця (споживача), оформленого відповідно до закону. При чому, зазначена норма не містить посилань саме на Закон України "Про звернення громадян".

Підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 12495,00 грн за податковим повідомлення-рішенням відповідача № від 05.07.2018 слугували висновки, викладені в акті фактичної перевірки від 21.06.2018 про порушення вимог пункту 11 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148, а саме, не оприбуткування готівкових коштів у сумі 2499,00 грн (у повній сумі їх фактичних надходжень) згідно Книги обліку доходів і витрат за 20.04.2018, що підтверджено товарним чеком №1386 від 20.04.2018.

Відповідно до пункту 11 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (далі - Положення №148), оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО/занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Положення №148 суб'єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до пункту 13 розділу II Положення №148 підприємства та фізичні особи-підприємці, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон про застосування реєстраторів) надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО з використанням відповідних книг обліку і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів), оприбутковують готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у КОРО або РК.

Суми готівки, що оприбутковуються, повинні відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Разом з тим, пунктом 18 пункту 3 розділі І Положення №148 визначено, що оприбуткування готівки - проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат/книзі обліку доходів/фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції.

Фактичною підставою для проведення фактичної перевірки позивача слугувала скарга ОСОБА_7 від 29.05.2018. Проте, досліджуючи обґрунтованість та законність її проведення, суд враховує, що свідок вказав на його відсутність в м. Хмельницькому та непридбання ним годинника. Крім того, зміст скарги, направленої до податкового органу, свідчить про відсутність чеку №1386 від 20.04.2018, а саме він слугував підставою як для проведення перевірки, так і для твердження відповідача про неоприбуткування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 2499,00 грн.

Оскільки зазначений чек покладено в основу порушення, він не може вважатися належним доказом його вчинення.

Крім того, статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з статтею 9 вказаного закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Тобто, товарний чек належить до розрахункових документів, головне призначення якого - підтвердити факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів.

Оцінюючи фактичні обставини справи шляхом їх співставлення з наведеними вище положеннями законодавства, суд вважає, що товарний чек №1386 від 20.04.2018 не може слугувати ні первинним документом на підтвердження господарської операції щодо реалізації розумного годинника Amazfit Youth Edition (Bip) Smartwatch Black за ціною 2499 грн, ні розрахунковим документом на її ствердження реальності її реалізації.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 не купував розумного годинника в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" та не звертався зі скаргою до Головного управління ДФС в Хмельницькій області та не надавав товарний чек №1386 від 20.04.2018. Про походження скарги та товарного чеку не відомо і самому відповідачу.

Також, наданий відповідачем товарний чек №1386 від 20.04.2018 не містить ні підписів, ні інших даних осіб, що дали б змогу ідентифікувати осіб, які відпустили та отримали товар.

Суд також враховує, що згідно з пунктом 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Пункт 85.8 статті 85 ПК України встановив, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

З аналізу вказаних норм слідує, що податковим законодавством встановлено чіткі вимоги щодо документів, які можуть слугувати підставою для висновків контролюючого органу, порядку їх оформлення та надання до перевірки.

Відповідачем вказані положення пунктів 85.4 та 85.8 статті 85 ПК України були залишені контролюючим органом поза увагою, про що свідчать надані ним копії книги обліку доходів і витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності форми №10, книги обліку доходів платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, а також товарного чеку №1386 від 20.04.2018.

Надані відповідачем копії книги обліку доходів і витрат та книги обліку доходів не засвідчені належним чином та є нечитабельними, що взагалі виключає можливість перевірити наявність чи відсутність запису про оприбуткування готівки.

Згідно з частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо твердження відповідача про присутність позивача під час проведення фактичної перевірки та підписання ним акту без зауважень, суд зазначає, що зазначені обставини не визначені законодавством як такі, що виключають можливість оскарження рішень, прийнятих за наслідками її проведення.

Таким чином, доводи контролюючого органу щодо порушення позивачем пункту 11 розділу II Положення №148 є лише припущеннями, які спростовані матеріалами справи, що зумовлює наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.07.2018.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. В пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено, а позивачем спростовано правомірність прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення, тому, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 05.07.2018.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 лютого 2019 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя Д.Д. Гнап