Справа № 0540/6001/18-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року справа №0540/6001/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 р. у справі № 0540/6001/18-а (головуючий І інстанції Стойка В.В. ), яке складене в повному обсязі 25 жовтня 2018 року у м.Слов'янську Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі-відповідач, апелянт), в якому просила суд визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради надати ОСОБА_1 статус та видати посвідчення члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що вона звернулась до Управління праці та соціального захисту населення із заявою про встановлення статусу члена сім'ї померлого ветерана війни та видати посвідчення члена сім'ї померлого ветерана війни, оскільки є дружиною померлого ОСОБА_2, який за життя був інвалідом війни (посвідчення серії НОМЕР_1 видане УМВД України в Донецькій області). Вважає відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її законні права щодо встановлення статусу члена сім'ї померлого ветерана та видачу документа на пільгу.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив, визнав неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Скасував рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 04.06.2018 року № 3, яким відмовлено ОСОБА_1 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту».

Зобов'язав Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради надати ОСОБА_1 статус та видати посвідчення члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється також і на членів сім'ї військовослужбовців, які померли внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що соціальний захист дружин померлих учасників ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС, смерть яких пов'язана із захворюванням , отриманим під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, здійснюється відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 є особою, якому встановлено 3 групу інвалідності, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією витягу з акту огляду у МСЕК № 232997 (а.с. 18).

Вказаний факт підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 11.03.2006 року УМВС України в Донецькій області (а.с. 15), яким надано право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

З експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру від 23.03.2018 року №8533, вбачається, що захворювання ОСОБА_3 пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 року Серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 (а.с. 8), та не оспорюється відповідачем.

Листом від 08.06.2018 року № 01-14/4390 Управління праці та соціального захисту населення Краматорької міської ради повідомило, що Рішенням від 04.06.2018 року № 3 позивачу відмовлено у встановленні зазначеного статусу на підставі вимог абз. 1 п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» на наказу МВС України «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС» від 03.04.2017 року № 285.

Не погодившись з даним рішенням позивач звернулась до суду за захистом свої прав та інтересів .

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України № 20-РП/04 від 1 грудня 2004 року ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час, виконували інші обов'язки військової служби та тилового забезпечення, пов'язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 був ветераном війни в розумінні ст. 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" так, як за життя став інвалідом внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Отже, зі змісту вищезазначеної норми слідує, що чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється також і на членів сім'ї військовослужбовців, які померли внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби.

Як вже було встановлено судом, чоловік позивача помер внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, а тому позивач є членом сім'ї військовослужбовця, у розумінні пункту 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і на неї поширюється чинність цього Закону.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який встановив порушення відповідачем вимог ст.19 Конституції України та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» оскільки позивачу.

До такого висновку також дійшов Верховний Суд в ухвалі від 03 жовтня 2017 року у справі №227/1693/17.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 р. у справі № 0540/6001/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 р. у справі № 0540/6001/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 19 лютого 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.А.Блохін