Справа № 826/16613/17
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Чаку Є.В., дослідивши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів "Британська міжнародна школа-Київ" до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Київська загальноосвітня приватна школа І-ІІІ ступенів "Британська міжнародна школа-Київ" звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч.5 ст.296 КАС України.

Згідно з ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали осба має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на хвалу - протягом п'ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Як убачається з матеріалів справи, копію оскаржуваного рішення від 05 червня 2018 року було вручено представнику апелянту 11 червня 2018 року, що підтверджується особистим підписом представника апелянта на зворотній стороні рішення суду, тобто граничний строк подачі апеляційної скарги закінчився 11 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу апелянтом було надано до суду першої інстанції лише 30 січня 2019 року, тобто з пропуском більш ніж 6 місяців на її оскарження.

Апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що вперше апеляційну скаргу ним подано в строк, передбачений нормами КАС України, проте ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.07.2018 року апеляційну скаргу було повернуто у зв'язку з не підтвердженням повноважень представника апелянта. Також авпелянт зазначає про відсутність у достатній кількості коштів для сплати судового збору. За таких обставин апелянт вважає, що строк подання апеляційної скарги пропущено ним з поважних причин та просить поновити такий строк.

Проте, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб'єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

У пункті 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб'єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Також суд зазначає, що з моменту повернення апеляційної скарги та її повторного подання пройшов значний проміжок часу, крім того строк було пропущено не з поважних причин, а в тому числі через невиконання приписів процесуального закону внаслідок чого апеляційна скарга судом апеляційної інстанції поверталась скаржнику.

До того ж з долученої до апеляційної скарги виписки по рахункам вбачається, що судовий збір за подання апеляційної скарги у справі № 826/16613/17 було сплачено ще у грудні 2018 року.

Однак, підстав зволікання з повторним зверненням до суду з апеляційною скаргою після сплати судового збору апелянтом в апеляційній скарзі не зазначено.

Враховуючи у сукупності вище викладене суд вважає, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження є необгрунтованою, а підстави, вказані у ній, є неповажними.

Частиною 2 статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За змістом частин 1 та 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк на їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення установлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298 КАС України, суддя

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2018 року залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме десять днів з дня отримання копії даної ухвали. Недоліки можуть бути усунуті шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску.

У разі неусунення недоліків у вищезазначений строк, до апеляційної скарги будуть застосовані наслідки визначені п.4 ч.1 ст.299 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Є.В. Чаку