Справа № 640/2163/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відкриття спрощеного провадження у справі

15 лютого 2019 року м. Київ№ 640/2163/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві,

Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1, із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі - відповідач 1), адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 16, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (надалі - відповідач 2), адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, у якій просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві щодо не проведення належного нарахування ОСОБА_1 пенсії з 12 лютого 2008 року, яка була нарахована без урахування 50,00% підвищення посадового окладу, що тягне за собою підвищення інших видів грошового забезпечення, з яких був нарахований та обчислений розмір щомісячної пенсії позивача, за весь період отримання останнім пенсійних виплат, а саме з 12.02.2008 року і до 31.12.2015 року;

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві щодо не проведення належного перерахунку, з урахуванням 50.00% підвищення посадового окладу, позивачу пенсії, право на який він отримав з 01 січня 2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України, щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268» протиправною;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішні справ України в місті Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 12 лютого 2008 року, вже з урахуванням 50.00% підвищення посадового окладу, за весь період - з 12 лютого 2008 року і до 31 грудня 2015 року, без обмеження граничного розміру;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, право на який він отримав з 01 січня 2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України, щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268», починаючи з 01 січня 2016 року, вже з урахуванням 50.00% підвищення посадового окладу, 85.00% премії та 50.00% за особливі умови несення служби, без обмеження граничного розміру.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів.

Одночасно з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з обов'язковою участю позивача (особисто або через представника).

Розглянувши вказане клопотання позивача, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Після надходження позовної заяви, суд вирішує питання, в тому числі про відкриття спрощеного або загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі- КАС України), за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом враховано в даній справі її значення для сторони, обраний та чітко сформульований спосіб захисту, незначну складність справи, незначний обсяг доказів, відсутність необхідності на цій стадії допиту свідків або призначення експертизи, незначну кількість сторін (один позивач та один відповідач), відсутність суспільного інтересу та відсутність заперечень позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 10 частини 6 статті 12 КАС України встановлено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є також справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком переліку справ, визначених ч. 4 ст. 257 КАС України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, судом встановлено, що даний позов до цього переліку винятків не відноситься.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких підстав та з урахуванням того, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання, а також враховуючи, що бажання сторони у справі викласти під час проведення судового засідання свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників, достатніх причин, з яких вбачається необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження у клопотанні взагалі не наведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача та розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а враховуючи, що дана справа не підпадає під обмеження, встановлені чинним КАС України, а також незначну складність справи, судом вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 160, 161, 171, 241, 243, 248, 255, 257-262 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

2. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

3. Здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

4. Повідомити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

5. Встановити відповідачам п'ятнадцятиденний термін із дня отримання копії даного судового рішення для подання до суду відзиву на позовну заяву (відзиву) у порядку, визначеному в ст. 162 КАС України.

6. Встановити позивачу триденний термін із дня отримання відзиву відповідача для подання до суду відповіді на відзив у порядку, встановленому в ст. 163 КАС України.

7. Встановити відповідачам триденний термін із дня отримання відповіді на відзив позивача для подання до суду заперечень проти відповіді на відзив у порядку, встановленому в ст. 164 КАС України.

8. Повідомити сторін про необхідність подання разом із відзивом/відповіддю на відзив/запереченнями:

- доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються такий (а, і) відзив/відповідь на відзив/заперечення, якщо такі докази не надано раніше;

- документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву/відповіді на відзив/заперечень і доданих до нього (неї, них) доказів іншим учасникам справи.

9. Також повідомити, що відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

10. Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud2670/.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції виключно в частині дотримання підсудності, за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п'ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова