Справа № 0940/1587/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4406/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестзахідгруп» та державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богородчанської селищної ради Джурина Ярослава Олеговича на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року (суддя Біньковська Н.В., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богородчанської селищної ради Джурина Ярослава Олеговича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Бабич Віталій Леонідович, товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестзахідгруп» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права № 131965543 від 24.07.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд першої інстанції з позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богородчанської селищної ради Джурина Ярослава Олеговича, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Бабич Віталія Леонідовича, товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестзахідгруп» в якому просив, з урахуванням заяви(ас.48-54) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42208782 від 24.07.2018, яким внесено зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 (Диско-клуб, АДРЕСА_1) та включено до відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна незавершене будівництво - надбудову готовністю 98%, В3, загальною площею 206,4 кв.м.; незавершене будівництво - ресторан готовністю 98%, В4, загальною площею 116,7 кв.м., а також до актуальної інформації про об'єкт нерухомого майна відомості про тимчасову альтанку, В5, загальною площею 40,3 кв.м.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року, прийнятим за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42208782 від 24.07.2018 державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області Джурина Я.О., яким внесено зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 (Диско-клуб, АДРЕСА_1) та включено до відомостей про складові частини об'єкта нерухомого майна незавершене будівництво - надбудову готовністю 98%, В3, загальною площею 206,4 кв.м.; незавершене будівництво - ресторан готовністю 98%, В4, загальною площею 116,7 кв.м., а також до актуальної інформації про об'єкт нерухомого майна відомості про тимчасову альтанку, В5, загальною площею 40,3 кв.м.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богородчанської селищної ради Джурин Ярослав Олегович та товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестзахідгруп» оскаржили його в апеляційному порядку, вважають що воно прийняте без повного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а також недоведеними є ті обставини, які судом визнані встановленими, прийняте з порушенням правил юрисдикції, норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року, а провадження у справі закрити, при цьому заперечуючи щодо ухвали винесеної 19 листопада 2018 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом, якою відмовлено в задоволенні заяв державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області та ТОВ «Інвестзахідгруп» про закриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богородчанської селищної ради Джурин Ярослав Олегович зазначає, що оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції не можна вважати таким, що відповідає принципам верховенства права та завданням адміністративного судочинства. Судом не правильно оцінено суть спірних правовідносин. Вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення, в порушення ч. 6 ст.242 КАС України судом не обґрунтовано та не мотивовано не враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 823/2042/16 від 04.09.2018 про те що дана справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки її належить розгляди за правилами цивільного судочинства, а тому відхилення заяви про закриття провадження у справі - судом 1-ї інстанції здійснено незаконно та з порушенням права на справедливий суд.

Крім того, оскаржуваним рішенням суду юридичну особу фактично позбавлено права власності на об'єкт нерухомого майна (незавершене будівництво). 24.07.2018 ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» у відповідності до вимог чинного законодавства України було легалізовано покращення кількісних та якісних показників об'єкта нерухомого майна Диско-клубу (960,2м2), тобто предмета іпотеки, у зв'язку з чим збільшилася загальна площа складової частини цього об'єкта нерухомого майна, а саме: на 206,4м2 - незавершене будівництво, надбудова готовністю 98% (ВЗ); на 116,7м2- незавершене будівництво, ресторан готовністю 98% (В4); на 40,3м2- альтанка (тимчасова) (В5). Окрім того, збільшилась і загальна вартість об'єкта нерухомого майна.

Судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, оскільки в даних спірних правовідносинах заявлених позивачем - наявний спір про право (позивач придбав об'єкт нерухомого майна і оскаржує рішення державного реєстратора, яким проведено державну реєстрацію змін у складі цього майна, а приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Бабич В.Л., 30.07.2018 оформив на користь позивача спірний предмет іпотеки пл. 960,2м2, залишивши при цьому у власності юридичної особи ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» - вищезазначені покращення цього об'єкта нерухомого майна Диско-клубу.

Суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки жодним чином не мотивував свій висновок про те, яким чином і в який спосіб при наявності письмових доказів у справі в їх сукупності - дійшов висновку про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження. Та не досліджував докази по справі, а тому навмисно в порушення норми процесуального права ч. 6 ст. 260 КАС України - не скористався правом перейти до розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження.

Крім того, судом порушено норми матеріального права, оскільки відповідні статті ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на які посилався суд при винесенні даного оскаржуваного рішення - не підлягають застосуванню у цій справі.

Також судом першої інстанції необгрунтовано та не мотивовано залишено поза увагою надані ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» чинні ухвали судів загальної юрисдикції, з яких вбачається наявний спір про право між учасниками даної справи, а саме:

1. 15.08.2018 - до Івано-Франківського міського суду ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» подано позовну заяву № 20 про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмета іпотеки (продавець ОСОБА_3, покупець ОСОБА_6) і 16.08.2018 - Івано-Франківським міським судом у даній цивільній справі № 344/12553/18 відкрито провадження, про що винесено ухвалу;

2. 29.08.2018 - до Калуського міськрайонного суду ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» подано позовну заяву № 32 про визнання договору позики недійсним і 31.08.2018 - Калуським міськрайонним судом у даній цивільній справі № 345/3549/18 відкрито провадження, про що винесено ухвалу.

Фактично, провадження у вказаних цивільних справах відкрито значно раніше, а ніж у даній адміністративній справі. Крім того, у цивільній справі № 344/12553/18 взагалі оспорюється як підстави так і правомірність придбання ОСОБА_6 спірного об'єкту нерухомого майна. Тобто, результат розгляду цивільної справи № 344/12553/18 може закінчитися тим, що оспорюваний правочин, а саме Договір купівлі-продажу предмета іпотеки від 30.08.2018 буде визнано недійсним - і тоді ОСОБА_6 не буде власником нерухомого майна, а саме: Диско-клуб, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, літера В, загальною площею 960,2 м2, а відтак у нього і не буде права заявити вимогу у даній адміністративній справі. Так само, визнання недійсним договору позики у цивільній справі № 345/3549/18 матиме наслідки припинення основного зобов'язання та застосування так званої реституції, тобто, повернення все у попередній стан. А припинення основного зобов'язання так само матиме своїм наслідком і припинення похідного зобов'язання забезпеченого іпотекою.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що слідчим відділом Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000986, в рамках якого ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» завдано значної матеріальної і моральної шкоди, внаслідок оформлення та нотаріального посвідчення приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Бабичем Віталієм Леонідовичем 30.07.2018 Договору купівлі-продажу предмета іпотеки за участю (на користь) фізичної особи ОСОБА_6, за реєстровим № 846, що підтверджується довідкою Слідчого відділення Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області № 59/108/2018/12105 про прийняття і реєстрацію заяви та відкриття кримінального провадження № 0000986. І позивачу, і третій особі ОСОБА_3, і третій особі приватному нотаріусу Бабичу В.Л. про це добре було відомо на момент винесення оскаржуваного рішення, однак, вони навмисно не повідомили суду першої інстанції про вищенаведені факти і тим самим ввели суд першої інстанції в оману, з очевидною метою отримання на свою користь незаконного судового рішення.

Отже, у цій справі існує невирішений спір про право, то апелянт вважає, що подальше оспорювання ОСОБА_6 належність права власності ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства у зв'язку з тим, що вимоги позивача ОСОБА_6 до державного реєстратора є похідними від приватно-правового спору, а адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на об'єкт нерухомого майна.

За таких обставин, суд першої інстанції порушив норми процесуального права ч. 3 ст. 19 КАС України, відповідно до якої - адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Таким чином, у даній справі вимоги позивача випливають із відносин, які мають приватноправовий характер, а оскаржувані дії державного реєстратора щодо внесення запису у державний реєстр речових прав та їх обмежень, яким за ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» збільшилася загальна площа складової частини об'єкта нерухомого майна Диско-Клуба, є лише наслідком реалізації сторонами по справі прав на спірне нерухоме майно, а тому така справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

При винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції залишив поза увагою усталену судову практику: у справі № 817/1048/16 (ЄДРСРУ № 73304854) Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори з державним реєстратором не належать до адміністративної юрисдикції, оскільки стосуються майнового інтересу і обов'язково будуть впливати на майнові права тієї особи, щодо якої ці реєстраційні дії буде скасовано;

14.03.2018 у справі № 396/2550/17 (ЄДРСРУ № 72850788) Велика Палата Верховного Суду констатує, що оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне. У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії. стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на будівлю, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства;

у справі № 823/2042/16 від 04.09.2018 Велика Палата Верховного Суду відступила від попередніх висновків і зазначила, що скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів. Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Водночас помилковим є застосування ст. 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Апелянт звертає увагу на те, що спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію змін прав на нерухоме майно (незавершене будівництво), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію змін стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача. Позивач фактично обгрунтував позовні вимоги наявністю у нього права на об'єкт іпотеки і відсутністю такого права у ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» і, як наслідок, відсутністю в останнього правомірного інтересу щодо фіксації свого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, ухвалюючи рішення, суд пепршої інстанції не врахував того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме, є спором позивача та ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» щодо права на спірний об'єкт іпотеки - Диско-Клуб, яке підлягає державній реєстрації.

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи. Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства,

Апелянт звертає увагу суду, що згідно ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п. 1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (надалі Порядок 1127), цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно Закону та Порядку 1127 не має норми, яка б зобов'язувала державного реєстратора отримувати згоду чи дозвіл іпотекодержателя на внесення змін до запису про об'єкт нерухомого майна, «зміну правового статусу предмета іпотеки», повідомляти його про такі дії.

Згідно п. 60 Порядку, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна. Згідно п. 57 Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке надувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Державним реєстратором Джурином Я.О. в даному випадку не проводилось державної реєстрації права власності та/чи інших речових прав на майно.

Щодо аргументів «безпідставного» посилання на п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (надалі Порядок), то існує видання «Державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Юридична абетка підприємця. Київ 2016», за авторства Кузьмич Василь, нотаріус, заст. завідувача Першої Київської державної нотаріальної контори, Мірошниченко Анатолій, д.ю.н., проф.. член Вищої Ради Юстиції, посібник видано за сприяння USAID (надалі Видання). На сторінці 12 Видання зазначено, що відповідно ч. 2 ст. 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, визначений Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою від 25.12.2015 №1127 (найпоширеніші ситуації виділено у таблиці підкресленням).

Зокрема, у примітці до ситуації «Реконструйований об'єкт нерухомого майна» зазначається: «Прим.: Державна реєстрація права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) проводиться виключно у разі зміни відомостей про суб'єкти речових прав. У разі зміни відомостей про об'єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав»

Згідно Порядку зі змінами, чинними станом на 24.07.2018, вказана норма змісту не змінила, а тільки стала замість п. 44 пунктом 45 Порядку.

Щодо «порушення» п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону про державну реєстрацію прав, то реєстратор не зобов'язаний був встановити відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів, та не зобов'язаний був встановляти відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами, оскільки речові права не заявлялись.

На даний момент технічно можливо вносити зміни до існуючих записів Державного реєстру прав як за заявою про внесення змін, так і за заявою про державну реєстрацію прав. Другий випадок наявний у разі внесення змін «безпосередньо у зареєстроване право». У даному випадку мало місце зміна технічних характеристик ОНМ.

ТОВ «Інвестзахідгруп» в апеляцій скарзі навело доводи аналогічні за змістом та по суті доводам викладеним в апеляційній скарзі державного реєстратора Богородчанської селищної ради Джурина Я.О.

ОСОБА_6 та приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Бабич Віталій Леонідович у відзивах просили апеляційній скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.12.2013 Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції адмінкорпусу під «Диско-клуб» за адресою АДРЕСА_1. В жовтні 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «Інвестзахідгруп» об'єкта нерухомого майна «Диско-клуб» за адресою: АДРЕСА_1; форма власності - приватна; розмір частки - 1/1; відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна - літера: В, тип складової частини: Диско-Клуб, відомості про складову частину: загальна площа 960,2 кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01(а.с.60-61).

23.01.2018 між ОСОБА_3 (Іпотекодержатель) та ТОВ «Інвестзахідгруп» (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки згідно якого Іпотекодавець передав в іпотеку (заставу) Іпотекодержателю нерухоме майно - Диско-клуб, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, літера «В», загальною площею 960,2 кв.м (Предмет іпотеки). Будівля Диско-клубу передана Іпотекодавцем в іпотеку, як забезпечення виконання основного зобов'язання перед Іпотекодержателем за договором позики від 23.01.2018 на суму 4158115,20, що станом на 23.01.2018 згідно офіційного курсу Національного банку України є еквівалентом 144000,00 доларів США, зі строком повернення суми позики на користь Іпотекодержателя до 23.05.2018. Цього ж дня приватним нотаріусом Бабичем В.Л. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію обтяження у виді заборони відчуження зазначеного в договорі іпотеки нерухомого майна будівлю «Диско-Клубу», що розташована за адресою: АДРЕСА_1, літера «В», загальною площею 960,2 кв.м.

24.07.2018 ТОВ «Інвестзахідгруп» звернулося до державного реєстратора Богородчанської селищної ради із заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зміни складових частин об'єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01. За результатами розгляду вказаної заяви відповідач 24.07.2018 прийняв рішення №42208782 та вніс до запису про об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступні відомості: в частині «Актуальна інформація про об'єкт нерухомого майна» - зазначено додаткові відомості про те, що до складу об'єкта також входить альтанка (тимчасова) В5, яка займає площу 40,3 кв.м.; в частині «Відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна» до запису «складова частина об'єкта нерухомого майна» - Диско-Клуб, В, загальною площею 960,2 кв.м. додано записи «складова частина об'єкта нерухомого майна» - незавершене будівництво, надбудова готовністю 98%, В3, загальною площею 206,4 кв.м., «складова частина об'єкта нерухомого майна» - незавершене будівництво, ресторан готовністю 98%, В4, загальною площею 116,7 кв.м.

30.07.2018 між ОСОБА_3 (Продавець), що є Іпотекодержателем за згаданим вище Іпотечним договором від 23.01.2018 та ОСОБА_6 (Покупець) відповідно до статей 38 Закону України «Про іпотеку» та розділу 5 договору іпотеки від 23.01.2018, укладено договір купівлі-продажу предмета іпотеки, згідно якого Продавець передав у власність, а Покупець прийняв у власність нежитлові приміщення «Диско-клуб», що розташований у АДРЕСА_1, літера «В», загальною площею 960,2 кв.м.

Розглядаючи спір судом першої інстанції враховано вимоги Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що як уже зазначалось вище 24.07.2018 ТОВ «Інвестзахідгруп» звернулося до державного реєстратора Богородчанської селищної ради із заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зміни складових частин об'єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаним реєстраційним номером 01 зареєстровано об'єкт нерухомого майна Диско-Клуб за адресою АДРЕСА_1. До поданої заяви ТОВ «Інвестзахідгруп» додало декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції адмінкорпусу під «Диско-клуб» від 04.12.2013; технічний паспорт на громадський будинок Диско-клуб, виготовлений за станом на 19.07.2018, із планом земельної ділянки, планом поверхів громадського будинку Диско-клуб, літера В, І і ІІ поверхів, планом поверхів громадського будинку надбудова (незавершене, готовністю 98%), літера В, поверх мезонін, планом поверхів громадського будинку ресторан (незавершене, готовністю 98%), літера В4, поверх І та експлікації до них. Зі змісту вказаних документів вбачається, що загальна площа приміщень по літері В становить 1077,9 кв.м., в тому числі по мезоніну (надбудова) - 119,1 кв.м, по І і ІІ поверхах - 958,8 кв.м. Загальна площа приміщення із літерою В4 (ресторан) становить 94,6 кв.м. В той же час, згідно плану земельної ділянки приміщення надбудови значиться із літерою В3.

Однак на час розгляду відповідачем заяви Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містив запис про об'єкт нерухомого майна Диско-Клуб із загальною площею 960,2 кв.м. За результатами розгляду вказаної заяви відповідач 24.07.2018 прийняв оскаржуване рішення та вніс до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про об'єкт нерухомого майна Диско-клуб, відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна, а саме, відомості про незавершене будівництво - надбудову готовністю 98%, із літерою В3, загальною площею 206,4 кв.м.; незавершене будівництво - ресторан готовністю 98%, із літерою В4, загальною площею 116,7 кв.м., а також відомості про тимчасову альтанку, із літерою В5, загальною площею 40,3 кв.м.

З огляду на це суд вважав, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем на підставі документів, які містять суперечності стосовно об'єкта нерухомого майна Диско-клуб, зокрема, щодо мезоніну (надбудови), а також за наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, щодо площі об'єкта нерухомого майна Диско-клуб по літері В.

Крім того, відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна внесено відповідачем до реєстру із зазначенням загальної площі приміщень, що відрізняються від загальних площ цих приміщень, наведених у поданих із заявою документах - технічному паспорті. Також, відповідач вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно додаткові відомості про об'єкт нерухомого майна Диско-клуб, а саме, дані про тимчасову альтанку, В5, площею 40,4 кв.м, за відсутності належної документації на таку споруду. Відомості про незавершене будівництво - надбудову готовністю 98%, внесено відповідачем до реєстру із літерою В3, хоча згідно плану будівлі та експлікації, наявних у технічному паспорті на громадський будинок Диско-клуб, мезонін значиться із літерою В.

Крім наведеного, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не взято до уваги, що об'єкт нерухомого майна Диско-клуб є предметом іпотеки і обтяження, а також вимоги статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи викладені обставини суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення №42208782 від 24.07.2018 прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття даного рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів інших осіб і цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення, у зв'язку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а адміністративний позов підлягає задоволенню.

Однак суд апеляційної інстанції вважає, судом першої інстанції не правильно оцінено суть спірних правовідносин, поза увагою суду першої інстанції залишено ту обставину, що 30.07.2018 між ОСОБА_3 (Продавець), що є Іпотекодержателем за Іпотечним договором з ТОВ «Інвестзахідгруп» (Іпотекодавець) від 23.01.2018 згідно якого Іпотекодавець передав в іпотеку (заставу) Іпотекодержателю нерухоме майно - Диско-клуб, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, літера «В», загальною площею 960,2 кв.м (Предмет іпотеки). Будівля Диско-клубу передана Іпотекодавцем в іпотеку, як забезпечення виконання основного зобов'язання перед Іпотекодержателем за договором позики від 23.01.2018 на суму 4158115,20, що станом на 23.01.2018 згідно офіційного курсу Національного банку України є еквівалентом 144000,00 доларів США, зі строком повернення суми позики на користь Іпотекодержателя до 23.05.2018. Цього ж дня приватним нотаріусом Бабичем В.Л. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію обтяження у виді заборони відчуження зазначеного в договорі іпотеки нерухомого майна будівлю «Диско-Клубу», що розташована за адресою: АДРЕСА_1, літера «В», загальною площею 960,2 кв.м. та ОСОБА_6 (Покупець) відповідно до статей 38 Закону України «Про іпотеку» та розділу 5 договору іпотеки від 23.01.2018, укладено договір купівлі-продажу предмета іпотеки, згідно якого Продавець передав у власність, а Покупець прийняв у власність нежитлові приміщення «Диско-клуб», що розташований у АДРЕСА_1, літера «В», загальною площею 960,2 кв.м.

Позивач просив визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області Джурина Я.О. про державну реєстрацію прав від 24.07.2018, індексний номер рішення 42208782 про реєстрацію за ТОВ «Інвестзахідгруп» речових прав на незавершене будівництво - надбудову загальною площею 206,4 м кв., готовністю 98% (ВЗ), незавершене будівництво - ресторан загальною площею 116,7 м кв. (В4) та альтанку (тимчасову) площею 40,3 м кв. (В5), в складі основного об'єкта нерухомого майна - Диско-Клуб (В), загальною площею 960,2 м кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, суд при розгляді справи не врахував і ту обставину, що до Івано-Франківського міського суду ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» подано позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмета іпотеки (продавець ОСОБА_3, покупець ОСОБА_6) і 16.08.2018 - Івано-Франківським міським судом у даній цивільній справі № 344/12553/18 відкрито провадження, про що винесено ухвалу; також ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» подано позовну заяву до Калуського міськрайонного суду № 32 про визнання договору позики недійсним і 31.08.2018 - Калуським міськрайонним судом у даній цивільній справі № 345/3549/18 відкрито провадження, про що винесено ухвалу.

З урахуванням вказаних обставин колегія суддів вважає, що даний спір, не є спором у сфері публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію змін прав на нерухоме майно (незавершене будівництво), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію змін стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача. Позивач фактично обгрунтував позовні вимоги наявністю у нього права власності на об'єкт іпотеки і відсутністю такого права у ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» і, як наслідок, відсутністю в останнього правомірного інтересу щодо фіксації свого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме, є спором позивача та ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП» щодо права на спірний об'єкт іпотеки - Диско-Клуб, яке підлягає державній реєстрації.

При цьому, колегія суддів вважає, за необхідне вказати, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг

Положеннями ст. 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких була перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Із встановлених обставин справи вбачається, що позивач, оскаржуючи реєстраційні дії, фактично має на меті захист свого майнового права на об'єкт реєстраційних дій (нежитлові приміщення «Диско-клуб», що розташований у АДРЕСА_1, літера «В», загальною площею 960,2 кв.м.).

Вирішення цього спору стосуватиметься не лише майнових прав позивача, а й речових прав третьої особи, ТОВ «ІНВЕСТЗАХІДГРУП», відтак - правовідносини у цій справі регулюються нормами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За ч. 4 ст. 11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Отже, рішення суб'єктів владних повноважень можуть бути підставою виникнення/припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №826/6337/16, від 05.12.2018 №802/560/17 від 04.09.2018 №823/2042/16, яка дійшла висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі є обґрунтованим, оскільки цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади.

З огляду на наведене та ураховуючи суть спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, бо таке прийняте з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238, ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 3 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестзахідгруп» та державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богородчанської селищної ради Джурина Ярослава Олеговича - задовольнити, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року по справі № 0940/1587/18 - скасувати, а провадження у справі № 0940/1587/18 закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Н. М. Судова-Хомюк
Т. І. Шинкар