Справа № 520/9059/18
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

07.02.2019 р. справа №520/9059/18 Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кіт С.В.,

представника позивача - Кізілова О.В.,

представника відповідача - Зекова С.П.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Триумф-В" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.10.2018 р. №1,-

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Триумф-В», у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу до ГУ ДФС у Харківській області щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №1 від 08.10.2018р.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що спірне рішення суб'єкта владних повноважень ґрунтуються на помилкових судженнях та припущеннях контролюючого органу про вчинення платником податкових правопорушень спростовуються обставинами фактичної дійсності. Платник також стверджував, що проведені господарські операції були зумовлені потребами реальної діяльності, відбулись у дійсності, мали спрямування на реальне настання правових наслідків, підтверджені необхідним обсягом первинних та суміжних документів, розрахунки по оплаті виконані, що свідчить про виконання господарських зобов'язань сторонами правочинів та спричинило настання змін у складі та структурі активів учасників господарських операцій. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач, Головне управління ДФС у Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що за результатаи перевірки контролюючим органом виявлені факти вчинення особою податкових правопорушень (заниження податку) у взаємовідносинах з контрагентами за рахунок відображення в бухгалтерському та податковому обліку показників господарських операцій, котрі реально не відбулись. У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи і вимоги заперечень проти позову, просив суд ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши представників сторін, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Кастром Груп» за червень 2015р., з ТОВ «Жерман Плюс» за серпень 2015р., з ТОВ «Оріон Строй» за грудень 2015р., березень 2016р., з ТОВ «Укргрупкомерц» за червень 2016р., липень2016р., з ТОВ «Хейвард» за жовтень 2016р., з ТОВ «Ліагро Сервіс Груп» за листопад 2016р., з ТОВ «Номос Омас» за листопад 2016р., з ТОВ «»Укрбуд-ЛТД» за березень 2017р., квітень 2017р., з ТОВ «Делл Ком» за липень 2017р., з ТОВ «Буд Сервіс Промоушен» за січень 2017р., лютий 2017р., березень 2017р., з ТОВ «Торгово-закупівельне підприємство «Торгсервіс» за вересень 2015р., жовтень 2015р., листопад 2015р., з ТОВ «Кантегір» за вересень 2017р., а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 21.06.2018р. за №2536/20-40-14-11-11/32236749 (а.с.11-77 т.1).

У згаданому акті перевірки викладені судження контролюючого органу про вчинення платником податків порушень вимог: 1) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.7 ст201, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством завищено податковий кредит, що призвело до заниження суми податку на додану вартість у загальній сумі ПДВ 320.432,00 грн., у тому числі за червень 2015р. на суму 8.106,00 грн., за серпень 2015р. на суму 12.700,00 грн., за вересень 2015р. на суму 41.667,00 грн., за жовтень 2015р. на суму 11.973,00 грн., за листопад 2015р. на суму 46.360,00 грн., за грудень 2015р. на суму 41.680,00 грн., за березень 2016р. на суму 8.000,00 грн., за червень 2016р. на суму 5.152,00 грн., за липень 2016р. на суму 41.810,00 грн., за жовтень 2016р. на суму 8.659,00 грн., за листопад 2016р. на суму 7.795,00 грн., за січень 2017р. на суму 4.500,00 грн., за лютий 2017р.на суму 19.570,00 грн., за березень 2017р. на суму 36.360,00 грн., за квітень 2017р. на суму 12.000,00 грн., за липень 2017р. на суму 8.500,00 грн., за вересень 2017р. на суму 5.600,00 грн.

З посиланням на даний акт суб'єкт владних повноважень прийняв податкове повідомлення-рішення: від 18.07.2018р. №1, яке за результатами процедури адміністративного оскарження рішенням ДФС України від 02.10.2018р. №31985/6/99-99-11-01-01-25 скасовано в частині зменшення ТОВ "Триумф-В" податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам з: ТОВ "Укргрупкомерц", ТОВ "Хейвард", ТОВ "Ліагро Сервіс Груп", ТОВ "Номос Омас", ТОВ "Укрбуд - ЛТД", ТОВ "Делл Ком", ТОВ "Буд Сервіс Промоушен", ТОВ "Торгово-закупівельне підприємство "Торгсервіс", ТОВ "Кантегір" та у відповідній частині штрафні санкції. В іншій частині залишено без змін.

На виконання рішення ДФС України 08.10.2018р. ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення №1 про збільшення розміру грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 88.107грн. 50 коп. (70.486,00 грн. - податкові зобов'язання, 17.621,50 грн. - штраф).

Як з'ясовано судом, фактичними підставами для винесення спірного рішення послугували судження контролюючого органу про вчинення особою податкових правопорушень за рахунок прийняття до обліку податкових накладних, виписаних контрагентами - постачальниками та контрагентами-підрядниками, за господарськими операціями, які в дійсності не відбулись. Крім того, зазначив, що проведені господарські операції з контрагентами: ТОВ «Кастром-Груп», ТОВ «Жерман Плюс», ТОВ «Оріон Строй» не підтверджені необхідним обсягом первинних та суміжних документів. Також зазначено, що проведена перевірка показала на нереальність господарських зносин між платником та контрагентами - постачальниками та контрагентами-підрядниками з огляду на відомості інформації з баз даних, які знаходяться в користуванні органів ДФС та інформації з зовнішніх джерел, а також існування кримінальних проваджень за подією створення і діяльності певних контрагентів та винесених обвинувальних вироків у кримінальних справах.

Перевіряючи відповідність закону, зокрема і ч.2 ст.2 КАС України, тих мотивів, котрі покладені владним суб'єктом в основу спірних рішень, суд зазначає, що з 01.01.2011р. правовідносини з приводу справляння податку на додану вартість унормовані приписами розділу V Податкового кодексу України.

Аналізуючи положення норм розділу V Податкового кодексу України, в кореспонденції з приписами ст.ст.215, 216, 228 Цивільного кодексу України, ст.ст.207, 208 Господарського кодексу України суд доходить висновку, що платник податків може правомірно реалізувати право на формування податкового кредиту з ПДВ у разі одночасного існування сукупності таких обставин як: 1) отримання від контрагента первинних документів без дефекту форми, змісту (тобто відтворення всіх обов'язкових за законом реквізитів, з детальним описанням суті та показників господарської операції) чи походження (тобто створення документу реально існуючим суб'єктом права) або проведення операції списання безготівкових коштів з банківського рахунку в оплату вартості товару (роботи, послуги); 2) відсутність наміру на безпідставне одержання податкової вигоди; 3) реальне проведення платником податків господарської операції в умовах звичайної господарської діяльності, яка здійснюється з дотриманням засад розумності, виваженості, добросовісності, сумлінності та спрямована на отримання позитивного економічного результату; 4) настання події виникнення права на податковий кредит; 5) реєстрації контрагентом податкової накладної в Реєстрі податкових накладних.

Суд відмічає, що текст акту перевірки від 21.06.2018р. за №2536/20-40-14-11-11/32236749 не містить зауважень контролюючого органу до обставин реєстрації контрагентами - постачальниками податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, вказані обставини не були покладені контролюючим органом в основу спірних рішень, а відтак, не можуть обґрунтовувати відповідність закону оскаржених правових актів індивідуальної дії.

Стосовно епізоду взаємовідносин з ТОВ «Кастром Груп» (податковий номер - 39446390)

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій платником подано до суду копії: 1) договору підряду №18/15 від 18.06.2015р. (підрядні роботи фарбування металокострукцій), який від імені ТОВ «Триумф-В» (замовника) підписано директором ОСОБА_9. та зі сторони підрядника ТОВ «Кастром Груп» - директором ОСОБА_5.; податкову накладну від 25.06.2015р. №514 на загальну суму 48.638,40 грн., у т.ч. ПДВ - 8.106,4грн.; акт прийому виконаних будівельних робіт за червень 2015р. №1; платіжні доручення від 03.07.2015р. №248 на суму 28.638,40 грн. від 06.07.2015р. №255 на суму 20.000,00 грн.

З акту перевірки вбачається, що перерахування грошових коштів підприємством ТОВ «Тріумф-В» здійснено на підставі платіжних доручень з недостовірним зазначенням даних у реквізитах призначення платежу (оплата, за товари, послуги, які фактично не отримано від ТОВ «Кастром Груп»), відтак відсутня можливість достовірно ідентифікувати реальне призначення платежів по вказаним операціям.

Перевіркою встановлено, що і не спростовано позивачем у ході судового розгляду, щодо відсутності у ТОВ «Кастром Груп» трудових ресурсів, матеріальних ресурсів, виробничої бази, основних засобів, що унеможливлює здійснення господарської діяльності даного контрагента.

При цьому, судом встановлено, що відповідно до вироку Печерського районного суду від 01.12.2015р. по справі №757/42406/15-к затверджено угоду від 30.10.2015 року між прокурором прокуратури Печерського району м. Києва Безкоровайним Б.В. та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.205, ч.1 ст.358 КК України, та призначено покарання:за ч. 1 ст. ст.205 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн; за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ч.2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Отже, суд зазначає, що первинні документи, видані контрагентом директор якого визнаний винним за вироком суду від 01.12.2015р. за ч.1 ст.205, ч.1 ст.358 Кримінального Кодексу України, не можуть вважатися належно оформленими та звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

На даний епізод припадає 8.106,00 грн ПДВ, 2026,5 грн. фінансової санкції. Стосовно епізоду взаємовідносин з ТОВ «Жерман Плюс» (податковий номер - 39467274)

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій платником подано до суду копії: договору-поставки №10/08-П від 10.08.2015р. (поставка металоконструкцій б/у крана мостового в/п 5тн L10,5м ), який підписано від імені «ТОВ Тріумф-В» (покупця) директором ОСОБА_9. та від імені ТОВ «Жерман Плюс» (продавця) директором ОСОБА_7; податкової накладної від 11.08.2015р. №301, видаткової накладної від 11.08.2015р. №301; платіжних доручень: від 11.08.2015р. №341 на суму 25.400,00 грн., від 12.08.2015р. №347 на суму 25.400,00 грн., від 13.08.2015р. №347 на суму 25.400,00 грн..

Документів, що підтверджують факт завантаження, розвантаження товарно-матеріальних цінностей до матеріалів справи не надано.

З акту перевірки вбачається, що перерахування грошових коштів підприємством ТОВ «Тріумф-В» здійснено на підставі платіжних доручень з недостовірним зазначенням даних у реквізитах призначення платежу (оплата, за товари, послуги, які фактично не отримано від ТОВ «Жерман Плюс»), відтак відсутня можливість достовірно ідентифікувати реальне призначення платежів по вказаним операціям.

Документів, що підтверджують походження придбаного товару - сертифікатів якості та декларацій про відповідність як до перевірки так і до матеріалів справи не надано.

Також, судом встановлено, що відповідно до вироку Печерського районного суду від 06.11.2015р. по справі №757/40842/15-к затверджено угоду від 30 жовтня 2015, укладену між прокурором прокуратури Печерського району м. Києва Безкоровайним Б.В. та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості. ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України, і призначити узгоджене сторонами угоди покарання: за ч. 1 ст. 205 КК України - у виді п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. (вісім тисяч п'ятсот) грн.; за ч. 1 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Отже, суд зазначає, що первинні документи, видані контрагентом директор якого визнаний винним за вироком суду від 06.11.2015р. за ч.1 ст.205, ч.1 ст.358 Кримінального Кодексу України, не можуть вважатися належно оформленими та звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

На даний епізод припадає 12.700,00 грн ПДВ, 3.175,00 грн. фінансової санкції.

Стосовно епізоду взаємовідносин з ТОВ «Оріон Строй» (податковий номер - 40001565)

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій платником подано до суду копії: договору купівлі-продажу №01/12.2015 від 01.12.2015р. (шкіфу гальмівного D500, гальмівної рамки з гідроштовхачем ТЭ-80, зубчастої пари редуктора РСП-1000і=26,8), який підписано від імені ТОВ «Тріумф-В» в якості покупця (місце знаходження - м.Харків) директором - ОСОБА_9. та від імені ТОВ «Оріон Строй» в якості продавця (місце знаходження - м.Київ) директором ОСОБА_8; видаткових накладних: від 03.12.2015р. №56, від 21.12.2015р. №393; податкових накладних: від 03.12.2015р. №56, від 21.12.2015р. №393; платіжних доручень: від 03.12.2015р. №590 на суму 46.080,00 грн., від 22.12.2015р. №624 на суму 204.000,00 грн.; акт надання послуг №273 від 24.12.2015р., акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) №029020659 від 09.12.2015р.. №029020277 від 03.12.2015р., платіжні доручення: від 03.12.2015р. №590 на суму 46.080.00 грн., від 22.12.2015р. №624 на суму 204.000,00 грн.

Досліджуючи зміст видаткових накладних судом встановлено, що в полі «Від постачальника» відсутні П.І.Б., що не дає змоги ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Натомість у податкових накладних наявний електронний цифровий підпис та П.І.Б. ОСОБА_8

З вищезазначених актів не можливо дослідити, які саме товари, в якій кількості та від якого постачальника транспортувалися.

Не надано документів, що підтверджують факт завантаження, розвантаження товарно-матеріальних цінностей.

З акту перевірки вбачається, що перерахування грошових коштів підприємством ТОВ «Тріумф-В» здійснено на підставі платіжних доручень з недостовірним зазначенням даних реквізитах призначення платежу (оплата, за товари, послуги, які фактично не отримано від ТОВ «Оріон Строй»), відтак відсутня можливість достовірно ідентифікувати реальне призначення платежів по вказаним операціям.

Суд зазначає, що представником позивача у ході розгляду справи також не доведені і обставини фізичного переміщення товару між учасниками зносин, у яких контролюючим органом виявлено факт вчинення податкового правопорушення.

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій з контрагентом ТОВ «Оріон Строй» платником подано до суду, також, копії: договору підряду №10/03-ПР від 10.03.2016р.(проектні роботи, розробка електичних схем, відновлення паспорта, технічних умов, ремонт мостового електричного крану), який підписано від імені ТОВ «Тріумф-В» (замовником) директором - ОСОБА_9. та від імені ТОВ «Оріон Строй» (підрядника) директором ОСОБА_8; податкові накладні: №704 від 31.03.2016р., №681 від 30.03.2016р., №646 від 29.03.2016р., №614 від 28.03.2016р.; акти здачі -прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000646 від 31.03.2016р., №ОУ - 0000704 від 31.03.2016р.; платіжні доручення: від 28.03.2016р. №118 на суму 7.500,00 грн., від 29.03.2016р. №122 на суму 20.500,00 грн., від 30.03.2016р. №127 на суму 9.000,00 грн., від 31.03.2016р. №4 на суму 11.000,00 грн.

Суд зазначає, що перерахування грошових коштів підприємством ТОВ «Тріумф-В» здійснено на підставі платіжних доручень з недостовірним зазначенням даних реквізитах призначення платежу (оплата, за товари, послуги, які фактично не отримано від ТОВ «Оріон Строй»), відтак відсутня можливість достовірно ідентифікувати реальне призначення платежів по вказаним операціям.

У податкових накладних наявний електронний цифровий підпис та П.І.Б. ОСОБА_8

Разом з тим, досліджуючи зміст актів здачі-прийняття робіт в полі «Від виконавця» та «Від замовника» відсутні П.І.Б., що не дає змоги ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Розв'язуючи спір, суд зважає, що відповідно до абз.9 ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні" неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

У даному спірному випадку виявлені недоліки в документах, що не дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Стосовно кваліфікації як доказу вчинення особою податкового правопорушення пояснень керівника контрагента ОСОБА_8 (директора ТОВ «Оріон Строй»), що надійшли від оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївсткій області, і подальше використання цього письмового документа у якості доказу вчинення особою протиправного діяння відбувається поза межами ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк згідно з приписами ст.ст. 20, 62, 75-86 Податкового кодексу України способами здійснення податкового контролю є виключно перевірки та звірки.

Разом з тим, суд відповідно до ч.5 ст.242 КАС України не знаходить підстав для того, щоби відступити від правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 23.01.2018р. по справі №К/9901/436/18 (номер рішення в ЄДРСР - 71766589, справа Окружного адміністративного суду міста Києва 826/7047/13-а) та згідно з якою пояснення керівника постачальника, котрий заперечує свою причетність до господарської діяльності особи - учасника зносин дає сумнів у реальності господарських операцій.

На даний епізод припадає 49.680,00грн. ПДВ, 12.420,00 грн. фінансової санкції.

Щодо факту перевезення товарно-матеріальних цінностей по вищезазначених господарським операціям, то суд зазначає, що товарно-транспортних накладних представником позивача до матеріалів справи не надано.

Суд зважає на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 06.06.2018р. у справі №811/2247/14 (касаційне провадження №9901/7235/18), де зазначено що товаро-транспортні накладні у всякому разі повинні бути в наявності як у покупця так і у продавця, безвідносно до умов договору поставки. При цьому така ТТН повинна містити всю інформацію, яка б давала можливість здійснити облік транспорту, який здійснював перевезення, водія, який керував транспортом, товару, який перевозився, його якісних та кількісних характеристик (маса, кількість, найменування тощо.

На підтвердження обставин перевезення ТМЦ представником позивача надано до матеріалів справи: акт надання послуг №273 від 24.12.2015р., де ТОВ "Триумф-В" замовник та ТОВ "Х-Корнер" виконавець, в якому виконавцем були виконані транспортні послуги за маршрутом: м.Харків - м.Миколаїв; рахунок на оплату №284 від 23.12.2015р.; акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) №029020659 від 09.12.2015р., де ТОВ "Триумф-В" замовник та ТОВ "Транспортна компанія "САТ" виконавець, в якому зазначено, що виконавцем були проведені роботи: перевезення вантажу Київ №1 Дніпропетровськ №1; акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) №029020277 від 03.12.2015р., де ТОВ "Триумф-В" замовник та ТОВ "Транспортна компанія "САТ" виконавець, в якому зазначено, що виконаввцем були проведені роботи з перевезення вантажу Харків №1 Миколаїв.

Досліджуючи зміст даних документів, суд зазначає, що не можливо встановити, які саме товарно-матеріальні цінності, в якій кількості та від якого постачальника на виконання якого договору транспортувалися, що свідчить про їх дефектність.

Таким чином, одночасна сукупність у спірних правовідносинах таких обставин, як неподання контролюючому органу товаро-транспортних накладних, сертифікатів на ТМЦ, неповне заповнення усіх граф в актах здачі-прийняття робіт та відсутність у видаткових накладних відомостей про особу, котра діяла від імені контрагента, у поєднанні з поясненнями керівника постачальника (директора ТОВ «Оріон Строй» - ОСОБА_8.) відносно причетності до діяльності цього платника, наявності вироків стосовно директорів контрагентів (ТОВ «Кастром Груп» - ОСОБА_5 та ТОВ Жерман Плюс» - ОСОБА_7) змушують суд дійти висновку про те, що у ході розгляду справи платник за правилами ст.44 Податкового кодексу України не підтвердив реальності господарської операції у зносинах з даними контрагентами.

За таких підстав у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, тобто протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно ст.255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Роз'яснити, що рішення у повному обсязі виготовлено у порядку ч.3 ст.243 КАС України 18.02.2019р.

Суддя О.В. Старосєльцева