Справа № 540/2487/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2487/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки , ОСОБА_2 служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування акту від 29.09.2018 № 031117 та розрахунку від 29.09.2018 № 1014/12,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( далі позивач, ФОП ОСОБА_1Ф.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, в якому просить визнати протиправним та скасувати акт №031117 Чорноморського межрегіонального управління Укртрансбезпеки від 29.09.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, визнати протиправними та скасувати розрахунок №1014/12 від 29.09.2018 року плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 29.09.2018 №031117. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем експлуатується транспортний засіб FREIGHTLINER д.н.з. АІ 0605НК. 29.09.2018 року даний автомобіль було зупинено працівниками Чорноморського межрегіонального управління Укртрансбезпеки (відповідач), було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та складено розрахунок №1014/12 плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів на суму 490,05 євро. Даний розрахунок було складено на підставі даних викладених в акті №031117 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Позивач стверджує, що ні в акті перевірки, ні в довідці, ні в чеку зважування не зазначено назву вагового комплексу, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль, чим на мою думку, порушено п.12-13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, завердж. постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок № 879). Довідка та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, складені відповідачем, не містять жодних даних про те, яке саме зважувальне обладнання використовувалося під час габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, його назви, технічні характеристики. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Тому позивач вважає, що зважування транспортного засобу позивача проведено з порушенням інструкції по експлуатації вагового комплексу, в статичному положенні, без врахування специфіки вантажу, що свідчить про недостовірність даних такого зважування. Також позивач посилається на те, що транспортний засіб за результатами габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся, що є порушенням п.22 Порядку №879, який передбачає, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із ст.265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки жодні дії по перевантаженню (розвантаженню) транспортного засобу позивача не проводилися і він не був тимчасово затриманий, а продовжив подальший рух по маршруту перевезення, факт встановлення перевантаження на вісь не знаходить свого об'єктивного підтвердження. Із вказаних підстав позивач просив задовольнити позов.

Із вказаних підстав позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою від10.12.2018 відкрите спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 26.12.2018.

Ухвалою від 26.12.2018 суд залучив до розгляду справи в якості другого відповідача ОСОБА_2 службу України з безпеки на транспорті, яка має статус юридичної особи. Розгляд справи відкладено на 28.01.2019.

27.12.2018 до суду надійшов відзив від представника Державної служби України з безпеки на транспорті, із змісту якого слідує, що Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи. Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є структурним підрозділом Укртрансбезпеки. 29.09.2018 посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. А саме, у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 "Одеса- Мелітополь-Новоазовськ" км.203 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки FREIGHTLINER д.н.з. АІ 0605НК, за результатами проведення зважування складено: акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.09.18, Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт № 031117 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.09.18 , на підставі яких здійснено Розрахунок № 1014/18 від 29.09.18 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 490,05 євро. Розміщені у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 "Одеса- Мілетополь-Новоазовськ" км. 203 автомобільні ваги пройшли метрологічну атестацію та періодичну повірку, про що зазначено у Паспорті та підтверджено Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 17.04.18. Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (зі змінами) (далі Правила № 30).

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту відповідно до "Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та або габаритні параметри яких перевищують нормативи", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, за формулою. Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. Згідно пунктів 21-25 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважу вальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Відповідач-1 зауважує, що за приписами статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повноваження по тимчасовій затримці транспортного засобу належать виключно уповноваженому підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, органи Укртрансбезпеки такими повноваженнями законом на наділені.

У зв'язку з знаходження судді у відрядженні 28.01.19, розгляд справи було відкладено на 06.02.2019. Позивача повідомлено про день і час судового розгляду за адресою, яка вказана в позовній заяві та яка зазначена в ЄДР.

В судове засідання позивач не прибув. Від представника відповідача-2 надійшла заява про розгляд справи в письмовому провадженні.

Приймаючи до уваги викладене, суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що 29.09.2018 у пункті габаритно-вагового контролю на 203 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. А саме, проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки FREIGHTLINER д.н.з. АІ 0605НК, який належить ОСОБА_1, та управлявся водієм ОСОБА_3, маршрут руху Херсонська область с. Михайлівка - м. Київ. Перевіркою було виявлено порушення п. 22.5 ПДР України - навантаження на здвоєну вісь 18,25 тн. На момент перевірки у водія відсутня ТТН або інший визначений законодавством документ на вантаж (кавуни). Водій від підписання акту перевірки відмовився.

За результатами проведення зважування складено: акт № 083846 від 29.09.2018 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, Довідку № 034065 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт № 031117 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.09.18, на підставі яких здійснено Розрахунок № 1014/18 від 29.09.18 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Вказані документи підтверджують перевищення навантаження на здвоєну вісь: замість нормативно-допустимого 16 тн фактичне навантаження склало 18,25 тн, перевищення на здвоєну вісь склало 2,25 тн, повна маса транспортного засобу 23,050 тн.

По розрахунку № 1014/18 плата за його проїзд автомобільними дорогами загального користування склала 490,05 євро: виходячи з розрахунку П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду ;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду ; допустимий норматив на здвоєну вісь - 16 тн, фактичні вагові параметри - 18,25 т. Перевищення на здвоєну вісь склало 2,25 т. У процентному відношенні це складає 18,25 т. - 16т. = 2,25 т./16т.*100 = 14,06 % від нормативу. Тож, ставка плати за кожен кілометр відстані складає 0,27 євро.

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; в даному випадку 0,

В - відстань перевезення, 605 кілометрів ,

Відповідно до коефіцієнту збільшення плати за проїзд, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру від 10% до 40% - К=3.

Отже: по розрахунку 1014/18: (0 + 0,27 + 0) х 605 х 3 = 490,05 євро.

Не погодившись із розрахунком та актом про перевищення нормативних вагових параметрів, позивач звернувся до суду.

Дослідивши докази, надані сторонами, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного.

Спір між сторонами стосується правомірності розрахунку 1014/18 плати за проїзд великих вагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким позивача зобов'язано здійснити плату за проїзд у сумі євро, та акту № 031117 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Відповідно до п. 1 Положення про ОСОБА_2 службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № (далі - Положення) ОСОБА_2 служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Згідно пп.15, 27, п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також, здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови КМУ від 26.06.2015 № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, зокрема, Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Таким чином, ОСОБА_2 служба України з безпеки на транспорті здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів дорожнього руху. Укртрансбезпека під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Згідно з ч. 14-17 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вищезазначений Порядок 1567 регламентує порядок державного контролю на автомобільному транспорті, що здійснюється посадовими особами органу державного контролю, а саме проведення рейдових перевірок. Відповідно до п. 16 Порядку № 1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю. Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (п. 17 Порядку). Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансінспекції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879). Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами УМВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За визначеннями у пункті 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Відповідно до п. 13 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567), графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Пунктом 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

За приписами підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок №879), вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 16 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

У разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль ( п. 17 Порядку №879).

Відповідно до пункту 19 Порядку №879, під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Пунктом 21 Порядку №879 передбачено, що у разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Згідно з пунктом 28 Порядку №879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до пункту 30 Порядку №879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до ч. 1 та 4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

За приписами статті 33 Закону України від 08 вересня 2005 року №2862-ІУ "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно- правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

За приписами пункту 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

28.07.2016 р. наказом Міністерства інфраструктури України №255 затверджено "Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування" (далі - Вимоги № 255) Зазначені Вимоги № 255 встановлюють вичерпний перелік облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування. Частиною 2 розділу ІІІ Вимог № 255 передбачено, що стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати, зокрема, свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг.

Із наданих відповідачем-2 до суду документів слідує, що зважування вантажного автомобіля позивача проводилося стаціонарними автомобільними вагами повісного зважування САВПВ-20 зав. № 0001.

Відповідно до п. 12 Порядку 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Суд відмічає, що станом на 29.09.2018 зазначені вище ваги були повіреними, що підтверджується свідоцтвом ДП "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки №412/М від 17.04.2018, яке чинне до 17.04.2019.

Цим свідоцтвом підтверджено, що за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ ЕН 45501:2007 та паспорту ваг.

Відповідно до п. 12 Паспорту на стаціонарні автомобільні ваги, зазначені ваги для поосьового зважування САВПВ-20, зав. №0001 на основі результатів державної метрологічної атестації визнані гідними та допущені до експлуатації (свідоцтво про метрологічну атестацію №11 додається). Зазначений запис засвідчений підписом державного повірителя та печаткою.

Відтак відсутні підстави вважати, що автомобільні ваги, використані під час зважування автомобіля позивача марки FREIGHTLINER д.н.з. АІ 0605НК не відповідали вимогам, пред'явленим до них Порядком 879.

Також суд приймає до уваги відсутність зауважень до взважування зі сторони водія саме під час зважування транспортного засобу.

Щодо твердження позивача про те, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зазначає, що таке затримання є лише можливим наслідком порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів і відсутність такого затримання не може свідчити про відсутність самого порушення.

Крім цього суд звертає увагу, що за приписами ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення затримувати транспортні засоби мають право виключно співробітники відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції, а не посадові особи Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Суд також бере до уваги, що відповідно до пункту 23 Порядку №879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Згідно з пунктом 24 Порядку №879, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух. Позивач не надав суду жодного доказу того, що після встановлення перевищення нормативно допустимих вагових параметрів, водій або власник транспортного засобу привів габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами .

Суд вважає правильним визначення відстані маршруту при складанні акта, довідки та спірного розрахунку, з огляду на наступне. Так відповідно до акту проведення перевірки, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів , ТТН не була надана, але маршрут руху визначений - пункт навантаження Херсонська область, м. Михайлівка - пункт розвантаження м. Київ, що становить 605 км. Дана обставина не заперечується позивачем.

Згідно з пунктом 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. Пункт 31-1 Порядку №879 уточнює, що, за відсутності дозволу на проїзд, плата за проїзд має бути визначена незалежно від того виконав транспортний засіб маршрут чи тільки має намір його виконати. Враховуючи те, що позивач взагалі не мав дозволу на рух великовагового транспортного засобу на зазначеному маршруті, відповідачем правомірно розраховано плату за проїзд за всю відстань маршруту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача, викладені ним у позовній заяві в обґрунтування позову, разом із тим відповідач підтвердив належними доказами правомірність спірного рішення, зв'язку із чим суд відмовляє у задоволення позову.

У разі відмови у задоволенні позову понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за правилами КАС України відшкодуванню не підлягають..

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 3.7.2