Справа № П/811/1370/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

19 лютого 2019 року

справа №П/811/1370/16

адміністративне провадження №К/9901/36591/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2016 року у складі судді Момонт Г.М.

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року у складі суддів Чепурнова Д.В., Сафронової С.В., Мельника В.В.

у справі № П/811/1370/16

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «АТ Старт»

до Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року Товариство з додатковою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «АТ Старт» (правонаступник Приватного підприємства «Виробничо-комерційне підприємство «АТ Старт») (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ податкового органу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, з мотивів його безпідставності.

2 грудня 2016 року Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року, вимоги позивача задовольнив у повному обсязі, визнав протиправним та скасував наказ Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Кіровоградській області від 5 жовтня 2016 року № 406 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

У липні 2017 року відповідач подав касаційну скаргу, в який, посилаючись на неналежне з'ясування обставин справи, порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводи касаційної скарги дослівно повторюють доводи апеляційної скарги.

Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів касаційної скарги, просить залишить її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення судів попередніх інстанцій відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

Податковим органом направлено позивачу запит від 25 травня 2015 року № 19126/10/11-23-15-01 про надання письмового пояснення та його документального підтвердження щодо взаємовідносин з придбання товарів (робіт, послуг) у Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт про» відповідно до податкової звітності за лютий 2015 року.

Листом від 25 червня 2015 року № 84 позивач повідомив податковий орган, що вищезазначений запит не відповідає вимогам, які передбачені податковим законодавством, а тому відповідно до абзацу 14 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України позивач звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

15 серпня 2016 року податковим органом надіслано запит № 64129/10/11-29-14-02 про надання письмових пояснень та їх документального підтвердження по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тревіс Групп» у сумі 453 255,06 грн. за березень 2016 року та у сумі 1 358 371,45 грн. за квітень 2016 року. При цьому у запиті зазначено перелік документів, які необхідно надати. Вказаний запит одержано позивачем 17 серпня 2016 року.

Листом від 30 серпня 2016 року № 32 позивач надав письмові пояснення щодо господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тревіс Групп» за березень 2016 року та за квітень 2016 року, а також підтверджуючі докази.

5 жовтня 2016 року прийнято наказ № 406 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» з питань правильності визначення податку на додану вартість по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт про» за лютий 2015 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тревіс Групп» за березень-квітень 2016 року та фінансового результату до оподаткування податком на прибуток по взаємовідносинах з вказаними контрагентами за 2015 рік та І півріччя 2016 року, терміном 5 робочих днів, починаючи з 06 жовтня 2016 року. Підставою прийняття наказу стало ненадання підприємством пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Позивачем не допущено посадових осіб податкового органу до проведення перевірки на підставі вищезазначеного наказу про що складено акт № 40/11-28-14-04/38613944 від 6 жовтня 2016 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При вирішенні питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права до спірних правовідносин, Суд виходить з наступного.

Відповідно до змісту підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

У запиті від 25 травня 2015 року зазначені підстави для його надіслання - отримання податкової інформації в частині порушення правомірності формування податкового кредиту.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанції, стосовно того, що оскільки позивачем не надано письмових пояснень та підтверджуючих доказів за запитом від 25 травня 2015 року, то у податкового органу виникло право на проведення документальної позапланової перевірки відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Підпунктом 78.1.1 пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення спірного наказу) документальна позапланова перевірка здійснюється якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Судами першої та апеляційної інстанцій вірно зазначено, що податковий орган не звертався до позивача із запитом внаслідок виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, а тому відсутні підстави передбачені підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України для призначення документальної позапланової перевірки щодо господарських взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт про».

Суд погоджується з судами попередніх інстанцій, що неподані первинні документі по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тревіс Групп» не пов'язані з обчисленням і сплатою позивачем податку на додану вартість за березень і квітень 2015 року та безпосередньо стосуються господарської діяльності контрагента позивача. В зв'язку з чим неподання позивачем відповідних документів не може розцінюватися як підстава для проведення документальної позапланової перевірки відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідач в касаційній скарзі не навів жодного доводу, який би спростовував даний висновок, обмежившись цитуванням загальних норм Податкового кодексу України.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого, касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2017 року у справі № П/811/1370/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер