Справа № 640/497/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/497/19 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за заявою ОСОБА_3 про забезпечення адміністративного позову до подачі позовної заяви, за апеляційною скаргою Державної судової адміністрації на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій зазначив про намір звернутись у строк, передбачений КАС України, до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної судової адміністрації України про визнання дій щодо проведення конкурсного відбору на посаду генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи» протиправними та скасування результатів конкурсного відбору, зобов'язання утриматися від вчинення дій по призначенню на посаду генерального директора вказаного підприємства будь-якої особи за результатами проведення конкурсного відбору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019 заяву про забезпечення адміністративного позову задоволено повністю та вжито заходи забезпечення адміністративного позову.

ДСА України звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав скаргу та просив відмовити у забезпеченні позову.

Від ОСОБА_3 до суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу. Представник в судовому засіданні просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його інтересам, захист прав, свобод та інтересів позивача у спірних правовідносинах стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в даній справі. Таким чином, забезпечення позову спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони вчиняти певні дії.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, у поданій заяві ОСОБА_3 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Державній судовій адміністрації України та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на завершення процедури призначення на посаду генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи» за результатами проведеного 08 січня 2019 року конкурсного відбору на посаду генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи» (який відбувся на підставі наказу Державній судовій адміністрації України від 15 листопада 2018 № 571 «Про проведення конкурсного відбору на посаду генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи» зі змінами, внесеними наказом Державній судовій адміністрації України від 13 грудня 2018 № 615 «Про внесення змін до наказу ДСА України від 15 листопада 2018 року № 571»), здійснювати покладення виконання обов'язків генерального директора або інші дії щодо зміни керівника, в тому числі: видавати та публікувати рішення конкурсної комісії при визначення переможця конкурсного відбору; видавати наказ на призначення генеральним директором або виконуючим обов'язки генерального директора переможця конкурсного відбору; укладати контракт з переможцем конкурсного відбору; уповноважувати будь-яких осіб на вчинення дій щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо керівника Державного підприємства «Інформаційні судові системи»;

- зупинити дію рішення конкурсної комісії від 08 січня 2019 про визначення переможця.

На обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_3 посилається на те, що Наказом ДСА № 571 від 15 листопада 2018 року було вирішено у термін до 19 грудня 2018 року провести конкурсний відбір на посаду генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи».

Наказом також вирішено:

1) протягом 10 днів після видання цього наказу оприлюднити на офіційному сайті ДСА України оголошення про проведення конкурсного відбору на посаду генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи»;

2) протягом 15 календарних днів після дати оприлюднення оголошення приймати заяви та документи, подані особами, що виявили бажання взяти участь у конкурсному відборі;

3) не пізніше ніж протягом трьох днів з дати завершення конкурсного відбору оприлюднити його результати на офіційному сайті ДСА України.

Заявник вказує, що відповідне оголошення про проведення конкурсу було оприлюднено на офіційному веб-сайті ДСА України 21 листопада 2018 року. Визначено, що проведення конкурсу заплановано на 14 та 17 грудня 2018 року, а оприлюднення результатів мало відбутися до 19 грудня 2018 року.

ОСОБА_3 було подано передбачений у оголошенні про проведення конкурсу пакет документів для участі у ньому, після чого його кандидатура була погоджена для подальшої участі в конкурсі.

В подальшому, 14 грудня 2018 року на офіційному сайті ДСА України в оголошенні про конкурс на заміщення вакантної посади генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи» була змінена інформація про дату його проведення, а саме визначено, що конкурсний відбір відбудеться 08 січня 2019 року (учасники будуть повідомлені додатково у телефонному режимі).

Як вказує заявник, будь-яких повідомлень про день, місце та час проведення конкурсного відбору, будь-яким способом, він не отримував і не знав про час та місце проведення конкурсу саме 08.01.2019.

На офіційному веб-сайті ДСА України було оприлюднено наказ від 13 грудня 2018 року № 615 яким у наказ № 571 від 15 листопада 2018 року було внесено зміни щодо дати проведення конкурсного відбору «шляхом заміни слів та цифр «в термін до 19 грудня 2018 року» словами та цифрами «в термін до 09 січня 2019 року».

Крім того, на офіційному веб-сайті ДСА України було оприлюднено інформацію про те, що рішенням постійно діючої комісії з проведення конкурсного відбору керівників державних суб'єктів господарювання, що належать до сфери управління ДСА України від 08 січня 2019 року (протокол № 4), переможцем конкурсного відбору на заміщення вакантної посади генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи» визнано ОСОБА_5.

Відповідно до вимог п. 20 Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2008 року № 777, у відповідності до вимог якого і здійснювався конкурс на заміщення вакантної посади генерального директора державного підприємства «Інформаційні судові системи», переможець конкурсного відбору оголошується на засіданні комісії.

Результати відбору оприлюднюються на офіційному веб-сайті суб'єкта управління.

Рішення комісії (у випадках, визначених абзацом другим цього пункту, - рішення Кабінету Міністрів України) є підставою для укладення протягом двох тижнів контракту між суб'єктом управління та переможцем конкурсного відбору.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно зроблено висновок, що в разі завершення процедури укладення контракту між суб'єктом управління та переможцем конкурсного відбору за результатами проведеного конкурсу до ухвалення рішення за наслідком розгляду адміністративного позову, що буде поданий ОСОБА_3, рішення суду, в разі його ухвалення на користь позивача, неможливо буде реально виконати, з огляду на те, що оскаржувані рішення та дії ДСА України, якими фактично нормативно урегульовано проведення конкурсу та закріплено його проведення, вже будуть реалізовані, а отже, втратять свою юридичну силу, а сама наведена вище посада буде заповнена.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить висновку, що заявником були надані докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення позову, зокрема, оскарженням призначення особи, визначеної переможцем наведеного конкурсу, в судовому порядку.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У той же час, слід зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову за даних обставин має на меті виключно збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та не зумовлює його фактичне вирішення по суті.

Забезпечення позову буде ефективним засобом захисту (поновлення) порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Заборона вчинення дій є тимчасовим заходом, не вирішує спір по суті та не є втручанням у діяльність суб'єкта владних повноважень, оскільки можливість вжиття такого заходу прямо передбачена процесуальним законодавством, наведеним вище.

При прийнятті рішення за результатами розгляду заяви про забезпечення позову судом також була врахована практика Європейського суду з прав людини, а саме: у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» Європейського суду з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини констатував, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Окрім того, Конституційним Судом України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 було наголошено на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, колегія зазначає, що у змісті апеляційної скарги апелянт в першу чергу звертає увагу на факти належного повідомлення ОСОБА_3 про проведення конкурсу.

Однак, така оцінка вказаним доказам буде надана при розгляді справи у першій інстанції під час розгляду адміністративного позову (№640/1266/19) про визнання протиправним та скасування Наказу № 615 від 13.12.2018 та зобов'язання вчинити дії, який поданий заявником у встановлений строк після подачі заяви про забезпечення позову до подання позову.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві ОСОБА_3 про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, подані разом із заявою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та матеріальних витрат.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права постановив ухвалу про забезпечення позову повно і всебічно з'ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019 у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення адміністративного позову до подачі позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 19.02.2019