Справа № 804/3934/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 804/3934/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року (суддя суду 1 інстанції Тулянцева І.В.) в адміністративній справі за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Фізичної особа-підприємця ОСОБА_2 про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до Фізичної особа-підприємця ОСОБА_2, в якому просило стягнути суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 15 475,00 грн.

В обґрунутвання заявлених позовних вимог посилається на те, що за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю, не зайнятих особами з інвалідністю у 2017 році, відповідач до 17.04.2018 року повинен був самостійного сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 15475 грн.

Вказана сума по адміністративно-господарським санкціям підтверджена поданим відповідачем річним «Звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік» від 30.01.2018 за формою № 10-ПІ.

Оскільки вказана сума у визначений законом строк, відповідачем не сплачена, утворилась заборгованість у розмірі 15475 грн., яку відповідача просить стягнути у судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи

апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30 січня 2018 року відповідач подав до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік (вх. №03-07/4611) Форми № 10-ПІ, в якому зазначив, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) - 10 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, - 0 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 1 особа; фонд оплати праці штатних працівників - 309,50 тис. грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника - 30 950,00 грн., сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів 0 грн. (а.с. 7)

Згідно з розрахунком суми адміністративно господарських санкцій, кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до 4% нормативу складає - 1 особа (10х0,04=1), кількість незайнятих робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю складає 1 чол. (1-0=1 чол.), тобто, сума адміністративно-господарських санкцій, виходячи із нормативу робочих місць для інвалідів, складає 15 475,00 грн., яка не була сплачена у встановлені законом строки. (а.с. 6)

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» законодавство про соціальну захищеність інвалідів в Україні складається з цього Закону та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.

За приписами статті 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою ті іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інвалідам, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах, організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні з умовою про виконання роботи вдома.

Інваліди можуть залучатися до оплачуваних громадських робіт за їх згодою (стаття 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»).

Статтею 19 зазначеного Закону встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідальність за зазначене порушення передбачена статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Так, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно з Порядком сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Судом встановлено, що за звітом форми 10-ПІ за 2017 року середньооблікова численність штатних працівників облікового складу підприємства становить 10 осіб, кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів - 1, фактично на підприємстві працевлаштовано 0 інвалідів. (а. с. 7)

Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів нараховані ФОП ОСОБА_2 адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2017 році в розмірі 15475 грн. (а. с. 6)

Разом з тим, протягом 2017 року ФОП ОСОБА_2 надавав до Камянського міського центру зайнятості Звіти про наявність вакансій, складені за Формою № 3-ПН, в яких зазначено потребу в працівниках-інвалідах, а також повідомлено про наявність актуальних вакантних робочих місць, у тому числі для працевлаштування інвалідів, за професією: вантажник.

У 2017 році (в період з січня 2017 року по травень 2017 року) за направленнями на працевлаштування, що видаються центром зайнятості, до відповідача для працевлаштування не звернулась жодна особа з обмеженими можливостями. З боку відповідача відмов у працевлаштуванні безробітних осіб з числа інвалідів не було.

Листом Камянського міського центру зайнятості від 26.06.2018 №1393 повідомлено відповідача, що протягом 2017 року на обліку в міському центрі зайнятості перебувало 109 осіб з обмеженими фізичними можливостями, серед зазначених безробітних, кандидатупи, які б відповідали вимогам заявлених ФОП ОСОБА_2 вакансій відсутні. (а.с. 32, зворотній бік)

Щодо періоду з червня по грудень 2017 року, то листом ФОП ОСОБА_2 повідомив про те, що з 19.05.2017 року всі працівники звільнені з підприємства на підставі пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України. (а.с. 31)

Таким чином, відповідачем приймалися заходи щодо працевлаштування інвалідів на вакантну посаду у підприємстві.

Нарахування адміністративно-господарських санкцій за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення. Такі санкції не можуть застосовуватися у разі відсутності необхідної кількості працевлаштованих інвалідів, якщо при цьому суб'єкт господарювання вжив усіх передбачених Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» заходів для працевлаштування останніх, тобто коли у його діях відсутній склад правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відстуність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів- залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 18.02.2019 є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко