Справа № 520/10719/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Харків

13 лютого 2019 р. справа №520/10719/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представник відповідача - Гаєвської І.В.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся домХарківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 13.11.2017 № 667-0 Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області в частині визначення, що стаж для виплати винагороди за вислугу років ОСОБА_1 станом на 01 жовтня 2017 року становить 24 роки, 04 місяці, 01 день;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 04.12.2017 № 710-0 Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області в частині визначення, що вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення складає у календарному обчислені 24 роки, 06 місяців, 06 днів;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області зарахувати до календарної вислуги років для призначення пенсії період навчання ОСОБА_1 у Харківському інженерно-економічному інституті з 01.09.1983 року по 01.07.1989 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних років служби з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу в податковому органі. Наказом ГУ ДФС у Харківській області від 04.12.2017 № 710-0 був звільнено з посади першого заступника начальника ОДПІ - начальника оперативного управління Харківської ОДПІ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991. Встановлено вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні - 24 роки, 06 місяців, 06 днів, у пільговому обчисленні 27 років, 00 місяців, 07 днів, а також передбачено виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та компенсацію за 11 невикористаних днів чергової відпустки за 2017 рік. Вислуга років для виплати грошової допомоги станом на день звільнення складає 24 роки. Також позивач зазначив, що, дізнавшись від колишніх товаришів по службі про те, що в окремих випадках відділ кадрового забезпечення ГУ ДФС у Харківській області здійснює неправильне обчислення календарної вислуги років, позивач звернувся до відповідача з листом від 15.05.2018, в якому просив надати роз`яснення з приводу порядку розрахунку вислуги років, з урахуванням вимог Наказу ДПА у Харківській області № 648-0 від 01.11.2004 та грошового атестату. Листом від 07.06.2018 № 6729/М/20-40-04-92-24 позивачу фактично відмовлено у перерахунку вислуги років. З вказаним рішенням позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Гаєвської І.В. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах чинного законодавства. Також представник відповідача зазначила, що при розрахунку вислуги років на день звільнення відповідач керувався приписами ч. 2 ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які встановлюють, що до вислуги років особам середнього, старшого та вищого начальницького складу податкової міліції додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Гаєвська І.В. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмовому відзиві на позов обставини.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , полковник податкової міліції, з травня 2014 року по грудень 2017 року проходив службу на посадах: заступника начальника - начальника оперативного управління Харківської ОДПІ, першого заступника начальника ОДПІ - начальника оперативного управління Харківської ОДПІ.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Державної фіскальної служби України від 26.10.2017 №2564-о звільнено з посади податкової міліції в запас Збройних сил України за пунктом 64 підпунктом «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 29.07.1991 № 114, полковника податкової міліції ОСОБА_1 - першого заступника начальника ДПІ - начальника оперативного управління Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.

Наказом ГУ ДФС у Харківській області від 13.11.2017 №667-о встановлено стаж для виплати винагороди за вислугу років станом на 01.10.2017 ОСОБА_1 , першому заступнику начальника ДПІ - начальника оперативного управління Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, 24 роки, 04 місяці, 01 день (а.с.15).

Наказом ГУ ДФС у Харківській області від 04.12.2017 №710-о оголошено вищевказаний наказ ДФС України, звільнено позивача в запас Збройних сил України з 04.12.2017, встановлено вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні - 24 роки, 06 місяців, 06 днів, а також передбачено виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та компенсацію за 11 невикористаних днів чергової відпустки за 2017 рік (а.с.14).

Суд зазначає, що позивач звернувся до відповідача з заявою від 15.05.2018, в якому просив перерахувати вислугу років з урахуванням вимог Наказу ДПА у Харківській області №648-0 від 01.11.2004 та його грошового атестату (а.с.16).

Листом ГУ ДФС у Харківській області від 07.06.2018 № 6729/М/20-40-04-92-24 повідомлено, що керуючись роз`ясненням Міністерства соціальної політики України від 15.05.2017 №10049/0/2-17/21, надісланого листом Державної фіскальної служби України від 15 вересня 2017 року №24646/7/99-99-04-02-17, в ГУ ДФС у Харківській області у відповідності до Інструкції про порядок обчислення стажу служби для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції державної податкової служби України, затвердженої наказом ДПА України від 15 травня 2008 року №313, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 червня 2008 р. за N 553/15244, особам начальницького складу було переглянуто та оголошено наказом ГУ ДФС у Харківській області від 13.11.2017 № 667-о стаж служби для виплати винагороди за вислугу років.

Також у вказаному листі зазначено, що згідно вищезазначеного наказу календарна вислуга років позивача станом на 01 жовтня 2017 року склала 24 роки, 04 місяці, 01 день, а на день звільнення з податкової міліції, 04 грудня 2017 року - 24 роки, 06 місяців, 06 днів відповідно.

Не погодившись з відмовою відповідача у перерахунку вислуги років, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Питання обчислення вислуги років при призначенні пенсії особам, звільненим з військової служби, регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393.

Згідно з пунктом "б" ч.1 ст.17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", до видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам ; мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", до вислуги років особам середнього, старшого та вищого начальницького складу податкової міліції додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

З аналізу вказаних норм вбачається, що до вислуги років додатково підлягає зарахуванню час навчання у цивільному вищому навчальному закладі лишу у тому випадку, якщо після його закінчення особі було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання (до вступу на службу особа вже має відповідне офіцерське звання).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у 1983 році вступив до Харківського інженерно - економічного інституту на економічний факультет денної форми навчання.

В червні 1985 року направлений до військової частини № НОМЕР_1 та розпочав строкову військову службу на посаді «рядового».

Надалі в червні 1987 на підставі наказу МО СРСР №93 від 25.03.1987, позивача було демобілізовано із поставленням на військовий облік. При цьому позивач мав звання по штату "єфрейтор", що не є офіцерським званням.

Навчання у даному вищому навчальному закладі позивач закінчив 23.06.1989, отримавши диплом серії НОМЕР_2 .

Згідно матеріалів справи, офіцерське (спеціальне) звання - лейтенант міліції ОСОБА_1 було присвоєне наказом МВС України від 05.12.1995 № 703 о/с під час перебування останнього на посаді оперуповноваженого Київського районного відділу ХМУ У МВС України в Харківській області.

З огляду на викладене, присвоєння позивачу звання лейтенант міліції не пов`язано із навчанням у цивільному вищому навчальному закладі, оскільки вказане звання було присвоєно ОСОБА_1 не після його закінчення, а у зв`язку із вступом на службу до органів внутрішніх справ.

Крім того, суд зазначає, що присвоєння особі офіцерського (спеціального) звання після закінчення нею цивільного вищого навчального накладу може мати місце виключно у випадку закінчення такою особою військового навчального підрозділу у складі Університету, академії, інституту (навчального підрозділу із специфічними умовами навчання - військовий інститут, коледж, факультет, кафедра військової підготовки або відділення військової підготовки), який проводить за певними ступенями вищої освіти, підготовку курсантів (слухачів, студентів) для подальшої служби на посадах сержантського, старшинського, офіцерського або начальницького складу.
Суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано належних доказів на підтвердження вступу та відповідно закінчення відповідного військового навчального підрозділу у складі Харківського інженерно - економічного інституту.

Судом встановлено, що після закінчення вищого навчального закладу позивачу не було присвоєно офіцерське звання.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для зарахування позивачу до загальної вислуги років період навчання у Харківському інженерно - економічному інституту з вересня 1983 року по вересень 1989 року.

Водночас, суд зауважує, що період проходження строкової служби з 25.06.1985 по 27.06.1987 увійшов до вислуги років, яка зазначена у оскарженому наказі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, належить відмовити.

Згідно ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2019 року.

Суддя Л.М. Мар`єнко