Справа № 823/1196/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1196/18
УХВАЛА

18 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Степанюка А.Г., Файдюка В.В.

при секретарі: Рагімовій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Собківа Я.М. та суддів Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Державна фіскальна служба України про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська ЗТК" звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Державна фіскальна служба України про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Одеській області від 13.02.2018 №939 Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ОЗТК».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

На адресуу Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» надійшла заява про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Собківа Я.М. та суддів Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

Вказана заява мотивована тим, що в поведінці колегії суддів у складі: судді-доповідача Собківа Я.М., суддів Ісаєнко Ю.А. та Файдюка В.В. наявні обставини, що свідчать про заінтересованість в результаті розгляду даної справи та викликають сумнів у їх неупередженості та об'єктивності. Так, заявником зазначено, що до початку судового засідання коли в залі судового засідання перебувала представник ДФС України (третьої особи), а представник заявника знаходився в приміщенні Черкаського окружного адміністративного суду та за допомогою засобів відеоконференцзв'язку спостерігав за залою судових засідань, де головуючий колегії суддів Собків Я.М. в позапроцесуальному порядку з власної ініціативи вказав представнику ДФС України на необхідність після відкриття судового засідання заявити усне клопотання про продовження строку розгляду справи з метою надсилання копій доказів позивачу поданих третьою особою з порушенням ст.ст. 79, 94, 166-167 КАС України до суду. Крім цього, заявник зазначає, що після відкриття судового засідання, заслухавши клопотання скаржника (яке не було вирішено з невідомих причин в попередніх судових засіданнях) про долучення до матеріалів справи доказів доданих до апеляційної скарги, колегія суддів дане клопотання не вирішила.

З огляду на вказані обставини, представник ТОВ «Одеська ЗТК» заявив відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Собківа Я.М., суддів Ісаєнко Ю.А. та Файдюка В.В., відповідно до пункту 2 та пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, згідно з якими, суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та/або за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з'явились.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви представника ТОВ «Одеська ЗТК» про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Собківа Я.М., суддів Ісаєнко Ю.А. та Файдюка В.В., колегія суддів вважає, що вказану заяву слід визнати необґрунтованою, з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 39 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вищезазначених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що в даному випадку підставою для відводу не обов'язково має бути доведений факт необ'єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з цією нормою, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об'єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні «Газета-Центр проти України» від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться».

Також, щодо об'єктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ветштайн проти Швейцарії» Суд зазначив, що безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як вбачається з заяви про відвід, вона, зокрема, ґрунтується на доводах позивача про наявність обставин, що свідчать про заінтересованість в результаті її розгляду та викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності. Так, заявником зазначено, що до початку судового засідання коли в залі судового засідання перебувала представник ДФС України (третьої особи), а представник заявника знаходився в приміщенні Черкаського окружного адміністративного суду та за допомогою засобів відеоконференцзв'язку спостерігав за залою судових засідань, де головуючий колегії суддів Собків Я.М. в позапроцесуальному порядку з власної ініціативи вказав представнику ДФС України на необхідність після відкриття судового засідання заявити усне клопотання про продовження строку розгляду справи з метою надсилання копій доказів позивачу поданих третьою особою з порушенням ст.ст. 79, 94, 166-167 КАС України до суду.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім цього, згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

Колегія суддів зазначає, що з'ясування суддею-доповідачем у представника відповідача та третьої особи можливості продовжити строк розгляду даної справи з метою надсилання копій доказів позивачу поданих третьою особою, по своїй суті жодним чином не вказує на наявність ознак упередженості чи не об'єктивності судді.

Також, як вбачається зі змісту заяви про відвід, заявник зазначає про те, що на його запитання до представника ДФС України та ГУ ДФС в Одеській області хто подав у справу документи (який орган та відповідно, який орган в такий спосіб заявив клопотання) представник в судовому засіданні повідомив, що це ДФС України, а оскільки, ДФС України, в свою чергу, в даній справі не є стороною, а є третьою особою, тому позбавлена права подавати клопотання про продовження строку в порядку ст. 309 КАС України. Таким чином, за переконанням позивача вказана обставина також свідчить про упередженість складу суду.

Однак, з даного приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як вбачається з наявних в матеріалах справи довіреності виданої Державною фіскальною службою України від 12.04.2018 № 99-99-11-17/21 та довіреності виданої ГУ ДФС в Одеській області від 04.06.2018 № 59/9/15-32-10-06-43, головний державний інспектор відділу організації роботи територіальних органів по супроводженню судових справ територіальними органами та розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Державної фіскальної служби України Філімончук Ірина Миколаївна уповноважена представляти інтереси Державної фіскальної служби України та ГУ ДФС в Одеській області, серед іншого, зокрема, в апеляційних адміністративних судах.

Таким чином, вказана особа здійснює представництво як Державної фіскальної служби України (третя особа в даній справі) так і ГУ ДФС в Одеській області (відповідач), а відтак, не позбавлена права подавати клопотання про продовження строку, відповідно до положень ст. 309 КАС України з метою направлення позивачу копій поданих до суду доказів.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що наведені представником позивача мотиви, за яких заявлено відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Собківа Я.М., суддів Ісаєнко Ю.А. та Файдюка В.В., не можуть слугувати підставою для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Наявності інших підстав, передбачених ст.ст. 36 та 37 КАС України для відводу колегії суддів у складі: судді-доповідача Собківа Я.М., суддів Ісаєнко Ю.А. та Файдюка В.В. позивачем не зазначено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість вказаної колегії суддів в результаті розгляду даної справи, або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при її розгляді, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід колегії суддів не вбачається.

На переконання судової колегії, не є підставами для відводу суддів заява, яка містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що цитування заявником ст. 6 Конвенції, висновків ЄСПЛ, висновку Консультативної ради європейських судів, Кодексу суддівської етики, Бангалорських принципів поведінки судді та норм КАС України, за відсутності обґрунтованих доводів та доказів упередженості та/або необ'єктивності суду при розгляді даної конкретної справи не є достатньою правовою підставою для відводу складу суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів вважає необґрунтованим заявлений відвід, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає зупиненню до вирішення питання про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду: Собківа Я.М., Ісаєнко Ю.А. та Файдюка В.В. від розгляду справи № 823/1196/18.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Керуючись вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі та передачу справи для вирішення питання про відвід в порядку визначеному ч. 1 ст. 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська ЗТК» відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Собківа Я.М. та суддів Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В. - необґрунтованим.

Передати справу № 823/1196/18 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Зупинити апеляційне провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В іншій частині ухвала не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Степанюк А.Г.

Суддя Файдюк В.В.

Повний текст складено 19.02.2019 року.