Справа № 640/19367/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2019 року № 640/19367/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомГромадської організації «Квартал Пушкінська-Велика Васильківська»
до третя особа проКиївської міської ради Орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Громадська організація «Квартал Пушкінська-Велика Васильківська» (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Орган самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача в частині дострокового припинення повноважень органу самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»;

- зобов'язання відповідача прийняти рішення про дострокове припинення повноважень органу самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

Ухвалою суду від 23 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року відмовлено третій особі в задоволенні клопотання про витребування доказів та про виклик для допиту свідків.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача в частині дострокового припинення повноважень органу самоорганізації населення Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська», оскільки на підставі рішення Київської міської ради №57/5444 від 24.02.2011р. Посольству Естонської Республіки в Україні було передано безоплатно у власність сходові клітини площею 28,3кв.м. та горище площею 174кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 43-Б, що на думку позивача є реорганізацією вказаного будинку, а тому є самостійною підставою для дострокового припинення повноважень третьої особи.

Третя особа просила суд залишити позов без задоволення та накласти на позивача стягнення за зловживання процесуальними правами у вигляді звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з декількома аналогічними позовами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Шевченківською районною у місті Києві радою 13 липня 2006 року прийнято рішення №40 «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»», пунктом 1 якого визначено, що Шевченківська районна у місті Києві рада надала дозвіл на створення органу самоорганізації населення Шевченківського району м. Києві та визначити його назву: будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про органи самоорганізації населення» від 11.07.2001р. №2625-ІІІ дозвіл на створення органу самоорганізації населення надається сільською, селищною, міською, районною у місті (у разі її створення) радою.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України «Про органи самоорганізації населення» орган самоорганізації населення припиняє свої повноваження також у разі перебудови або реорганізації будинків, вулиць, кварталів, мікрорайонів, районів у містах, сіл, селищ, у межах яких вони діють, якщо така перебудова, реорганізація пов'язана з відселенням (переселенням) жителів, які брали участь у зборах (конференції), що заснували цей орган.

Як зазначає позивач, адвокат Громадської організації «Квартал Пушкінська-Велика Васильківська» звернувся із адвокатським запитом до Київської міської ради та Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про надання інформації щодо реорганізації (перебудови) та відселення мешканців будинку №43-Б по вул. Пушкінська у м. Києві.

Листом від 24.09.2018р. №109/03/25-8862 Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила, що у 2009 році Посольством Естонії в Україні викуплені житлові приміщення площею 344,37кв.м. у житловому будинку №43-Б по вул. Пушкінській у Шевченківському районі м. Києва для свого розміщення.

Пізніше, на підставі рішення Київської міської ради №57/5444 від 24.02.2011р. Посольству Естонської Республіки в Україні було передано безоплатно у власність сходові клітини площею 28,3кв.м. та горище площею 174кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 43-Б, що на думку позивача є реорганізацією вказаного будинку, а тому є самостійною підставою для дострокового припинення повноважень третьої особи.

Як зазначає позивач, повноваження щодо припинення третьої особи відповідач не виконує.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною та у зв'язку із цим про зобов'язання вчинити дії, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про органи самоорганізації населення» від 11.07.2001р. №2625-ІІІ; Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР; Законом України від 15.01.1999р. № 401-XIV "Про столицю України - місто-герой Київ"; Порядком надання дозволу на створення органу самоорганізації населення в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 26.09.2002р. №10/170.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про органи самоорганізації населення» органи самоорганізації населення - представницькі органи, що створюються жителями, які на законних підставах проживають на території села, селища, міста або їх частин, для вирішення завдань, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про органи самоорганізації населення» з ініціативою про створення органу самоорганізації населення до сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради можуть звернутися збори (конференція) жителів за місцем проживання за умови, якщо в них брало участь (було представлено) не менше половини жителів відповідної території, які мають право голосу.

На зборах (конференції) жителів за місцем проживання обирається також ініціативна група, члени якої будуть представляти інтереси жителів - учасників зборів (конференції) у відповідній місцевій раді.

Рішення зборів (конференції) приймається більшістю голосів їх учасників.

Ініціативна група подає до сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради заяву про створення органу самоорганізації населення, протокол зборів (конференції) жителів за місцем проживання про ініціювання створення органу самоорганізації населення із зазначенням основних напрямів діяльності створюваного органу самоорганізації населення, а також список учасників зборів (конференції) жителів за місцем проживання із зазначенням прізвища, імені, по батькові, року народження, серії і номера паспорта громадянина України або паспортних документів іноземця та домашньої адреси кожного учасника зборів (конференції) жителів.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про органи самоорганізації населення» дозвіл на створення органу самоорганізації населення надається сільською, селищною, міською, районною у місті (у разі її створення) радою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківської районної у місті Києві ради від 13 липня 2006 року №40 «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»», надано дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

10 квітня 2007 року Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією видано свідоцтво №129807 про державну реєстрацію юридичної особи «Орган самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

Пунктом 1 частини першої статті 25 Закону України «Про органи самоорганізації населення» повноваження органу самоорганізації населення можуть бути достроково припинені у разі: невиконання рішень сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, її виконавчого комітету - за рішенням відповідної сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, яка дала дозвіл на його створення.

Згідно з п.п. 3.1 п. 3 Порядку надання дозволу на створення органу самоорганізації населення в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 26.09.2002р. №10/170, надання дозволу на створення органу самоорганізації населення здійснюється Київською міською радою.

Як вбачається з матеріалів справи, Київська міська рада повідомила, що не надавала дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська».

Дозвіл на створення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» було надано Шевченківською районною у місті Києві радою.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач жодної бездіяльності щодо прийняття рішення про припинення органу самоорганізації населення будинкового комітету «Квартал Пушкінська-Червоноармійська» не вчиняв, а тому позовні вимоги Громадській організації «Квартал Пушкінська-Велика Васильківська» є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, суд приймаючи рішення у справі враховує, що статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У відповідності з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

З наведеного слідує, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Таке ж правило має застосовуватись і до оскарження правових актів індивідуальної дії, а таж дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Звертаючись до суду з позовом щодо оскарження, зокрема, бездіяльності суб'єкта владних повноважень, позивач повинен довести які правові наслідки безпосередньо до нього породжує оскаржувана бездіяльність суб'єкта владних повноважень. При цьому, оскаржувана бездіяльність суб'єкта владних повноважень має реально порушувати чи зачіпати індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Однак, позивачем не зазначено, які його права чи інтереси порушені Київською міською радою.

З наведеного вбачається, що відповідачем жодним чином не було і не могло бути порушено ні права, ні інтереси Громадської організації «Квартал Пушкінська-Велика Васильківська».

Натомість, спірні відносини, заявлені позивачем в позовній заяві, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач не має публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняття відповідного рішення, яке заявлене позивачем, як зобов'язання вчинити дії, стосується іншої особи, а не позивача.

При цьому, предметом розгляду є не сама по собі бездіяльність Київської міської ради, а питання реорганізації будинку, в межах якого діє орган самоорганізації населення, що пов'язана з відселенням його мешканців, як підстава припинення такої діяльності.

Крім того, як вбачається з Комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2018р. у справі №640/19369/18 за позовом Громадської організації «Квартал Пушкінська-Велика Васильківська» до Шевченківської районної у м. Києві ради в особі Комісії з припинення повноважень Шевченківської районної у м. Києві ради про визнання бездіяльність Шевченківської районної у місті Києві ради в особі Комісії з припинення повноважень Шевченківської районної у місті Києві ради в частині дострокового припинення повноважень Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Квартал Пушкінська - Червоноармійська» протиправною та зобов'язання Шевченківську районну у місті Києві раду в особі Комісії з припинення повноважень Шевченківської районної у місті Києві ради прийняти рішення про дострокове припинення повноважень Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Квартал Пушкінська-Червоноармійська»», відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Громадської організації «Квартал Пушкінська-Велика Васильківська» задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Громадській організації «Квартал Пушкінська-Велика Васильківська» (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 10, офіс 2/1, ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін