Справа № 817/1758/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/48/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О.І.,

суддів - Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 817/1758/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Щербаков В.В.,

час ухвалення рішення 29.08.2018 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 16.11.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просила визнати протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язати Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначення їй з 17 квітня 2018 року пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю та станом на 01 січня 1993 року прожила в цій зоні не менше чотирьох років.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивач надала ряд доказів, які підтверджують факт постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року не менше 4 років, що дає їй право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Крім того, апелянт звернула увагу на те, що її віднесено до 4 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на підтвердження чого їй видано посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю серії НОМЕР_1 , виданим 20 жовтня 1994 року. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач (апелянт) ОСОБА_1 та представник позивача (апелянта) Полюхович О.І. у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Преставник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача (апелянта) і представника позивача (апелянта), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) - громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 20 жовтня 1994 року.

Відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується її зареєстроване місцем проживання: АДРЕСА_1 - 180. Вказана відмітка здійснена 16 березня 1990 року.

17 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

До вказаної заяви позивач долучила довідку виконкому Заболоттівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 08 грудня 2016 року №1327 про періоди проживання на радіаційно-забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС території, посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_1 , видане 20 жовтня 1994 року.

Згідно з довідкою виконкому Заболоттівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області №1327 від 08 грудня 2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована, але не проживала з 20 серпня 1987 року по 20 лютого 1990 року на території Заболоттівської сільської ради в с.Заболоття Володимирецького району Рівненської області, яке згідно з постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року віднесено до радіаційно-забруднених внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Підстава видачі довідки: погосподарська книга №4 Заболоттівської сільської ради за 1986-1990 рр.; особовий рахунок № НОМЕР_3 .

Листом від 02 травня 2018 року №1098/Х-106 відповідач повідомив позивача про те, що права на зниження пенсійного віку за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю в неї немає, мотивуючи це тим, що нею надано посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) та довідку №1050/04 від 16 квітня 2018 року про період реєстрації в зоні посиленого радіологічного контролю з 15 березня 1990 року по 31 грудня 1992 року складає 2 роки 9 місяців 17 днів, тобто менше 4-х років станом на 01 січня 1993 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не підтверджують факту проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01 січня 1993 року. При цьому, наявність у позивача посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи без надання належної довідки, що підтверджує проживання або роботу на забрудненій території не є достатньою самостійною підставою для визначення права на призначення пенсії за зменшенням віку, оскільки законодавством не передбачено надання інших документів, які б підтверджували період проживання особи в зоні посиленого радіологічного контролю, окрім як довідки органу місцевого самоврядування. Таким чином, відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч.1 ст.55 цього Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

П.2 ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 6 років. При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до ч.3 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначення та виплата пенсій зазначеним категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1 при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач до заяви про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" долучила довідку виконкому Заболоттівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 08 грудня 2016 року №1327 про періоди проживання на радіаційно-забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС території, посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_1 , видане 20 жовтня 1994 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відмова у призначенні позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обґрунтована тим, що період її постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року становив менше 4 років.

Під час судового розгляду цієї адміністративної справи в суді першої інстанції позивач на підтвердження доказів щодо періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у м.Кузнецовськ (м.Вараш) надала: свідоцтво про укладення шлюбу від 23 жовтня 1982 року № НОМЕР_4 ; копію трудової книжки чоловіка ОСОБА_2 серія НОМЕР_5 ; копію довідки Житлово-експлуатаційної дільниці №1 м. Кузнецовськ №2126 від 08 грудня 2016 року, виданої чоловіку позивача про період реєстрації у м.Кузнецовськ; копію довідки медичного закладу №1649 від 23 грудня 2016 року про народження ОСОБА_1 сина та перебування на лікуванні; копію довідки Кузнецовського міськвиконкому №679 від 02 жовтня 2002 року про період проживання сина позивача з 29 серпня 1987 року в м. Кузнецовську; копію ордеру органу реєстрації актів цивільного стану про право виділення нерухомого майна від 1989 року, проаналізувавши які, можна дійти висновку, що позивачка станом на 01 січня 1993 року постійно проживала в зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років.

Разом з тим, суд першої інстанції вказав, що надані позивачем документи не підтверджують факту проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років станом на 01 січня 1993 року, оскільки єдиним документом, який підтверджує період проживання особи в зоні посиленого радіологічного контролю є відповідна довідка органу місцевого самоврядування відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Відповідно до пп.5 п.2.1 р.ІІ вказаного Порядку при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії додаються, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Проаналізувавши норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та вищезазначеного Порядку №22-1, колегія суддів зазначає, що правом на соціальний захист в частині призначення пенсій, передбачений наведеними Законами, мають громадяни, які визнані державою потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв`язку з проживанням, роботою в зонах радіоактивного забруднення або участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що документи, передбачені Порядком №22-1, лише підтверджують зазначені факти, а тому відсутність будь-якого документа, передбаченого цим Порядком, не є абсолютним підтвердженням відсутності самого факту роботи, проживання в забрудненій зоні або участі в ліквідації наслідків аварії, за умов підтвердження таких фактів іншими документами.

Крім того, колегія суддів наголошує, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (ч.3 ст.65 Закону).

Відповідно до ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" довідка про період проживання, роботи на цих територіях, є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 20 жовтня 1994 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що відповідно до п.6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501 (чинного на момент видачі ОСОБА_1 посвідчення серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 1994 року) громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 листопада 2006 року у справі №21-1048во06 та від 04 вересня 2015 року у справі №690/23/15 та підтверджена Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №333/2072/17, від 20 лютого 2018 року у справі №599/564/17 та від 27 лютого 2018 року у справі № 344/9789/17.

Таким чином, відмова Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправною.

Належним способом захисту порушеного права позивача колегія суддів, відповідно до ч.2 ст.245 КАС України, вважає зобов`язання Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня звернення за пенсією з 17 квітня 2018 року, що узгоджується з приписами ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Колегія суддів також звертає увагу на те, п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та прийняв судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Керуючись ст. 242, 243, 246, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 817/1758/18 скасувати, та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17 квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає за винятками, визначеними п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 18 лютого 2019 року.