Справа № 640/22042/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 лютого 2019 року м. Київ № 640/22042/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів у розмірі 100390,84 грн згідно з Договором банківського вкладу (депозиту) "Перше знайомство" від 23 травня 2016 року №980-067-000250924.

Разом з позовною заявою до суду подано клопотання (заяву) про поновлення строку звернення до суду, в якій представник позивача стверджував, що ОСОБА_1 не звертався до суду з позовом щодо отримання відшкодування коштів згідно з Договором банківського вкладу (депозиту) "Перше знайомство" від 23 травня 2016 року №980-067-000250924, внаслідок правової невизначеності національних судів щодо юрисдикції даної категорії справ.

Однак, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року у справі №487/4074/16-ц, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи - Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський", Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волков Олександр Юрійович, про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банківського вкладу у розмірі 100390,94 грн та заборгованості за відсотками 2509,74 грн згідно з Договором банківського вкладу від 23 травня 2016 року №980-067-000250924.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 січня 2019 року визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду, а його позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача до відділу документального обігу, контролю, та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярії) Окружного адміністративного суду міста Києва подано заяву про поновлення строку звернення, в якій представник ОСОБА_1 зазначає, що предмет, підстави і склад сторін у справі №487/4074/16-ц та адміністративній справі №640/22042/18 відрізняються, а тому спір за вирішенням якого позивач звернувся в порядку адміністративного судочинства не може бути ототожнений в даному випадку з цивільним спором позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи та повно встановивши фактичні обставини, при вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом, з'ясовуючи питання щодо початку його перебігу та поважності причин пропуску, виходив з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 16 серпня 2016 року у справі №487/4074/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про стягнення заборгованості, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Таким чином, на момент звернення з позовом до Заводського районного суду міста Миколаєва в серпні 2016 року у справі №487/4074/16-ц позивач був обізнаний про порушення його прав, свобод та інтересів.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 30 листопада 2016 року у справі №487/4074/16-ц Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" замінено на належного відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

В подальшому судом до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова Олександра Юрійовича.

У вказаній справі суд дійшов висновку, що оскільки на момент ухвалення судом рішення у банку вже було введено процедуру ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Тобто позивачем при зверненні з позовом до Заводського районного суду міста Миколаєва було обрано неналежний спосіб захисту, у зв'язку з чим у задоволені позову відмовлено.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, частиною першою статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З урахуванням наведеного, для вирішення питання про правильність визначення судом дотримання позивачем строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід з'ясувати коли розпочався перебіг цього строку, чи дотримано позивачем строк звернення до суду, чи є підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Стаббігс на інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В свою чергу, поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Оскільки про порушення своїх прав, свобод, інтересів позивач дізнався в 2016 році, необґрунтованими є доводи представника позивача щодо відмінностей у суб'єктному складі учасників, предметі спору в поданих цивільному та адміністративному позовах, оскільки КАС України пов'язує початок перебігу строку звернення особи до суду саме з моментом (днем), коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не з днем набрання законної сили судовим рішенням про відмову у задоволенні позовних вимог в цивільному судочинстві.

Більше того, обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду непослідовністю судової практики при вирішенні даної категорії спорів, представником позивача не зазначено жодних обставин, які унеможливлювали звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з даним позовом з серпня 2016 року (навіть після прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 12 квітня 2018 року у справі №820/11591/15, в якій висловлена правова позиція щодо необхідності розгляду спорів про відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду за правилами адміністративного судочинства, оскільки такі спори мають публічно-правовий характер).

З урахуванням вищевикладеного, наведені представником позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду підстави є неповажними.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

В свою чергу, пункт 9 частини четвертої статті 169 КАС України передбачає, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 248 КАС України,

ухвалив:

Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом позовною заявою і доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак