Справа № 1440/2161/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2161/18

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУ ПФУ в Миколаївській області) звернулось до суду першої інстанції з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Відділ ДВС у Миколаївській області), в якому просило:

- скасувати постанову ВП №56572356 від 08.08.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова державного виконавця про накладення штрафу за невиконання судового рішення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки причиною його невиконання стало відсутність коштів, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у задоволенні позову ГУ ПФУ в Миколаївській області відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки судовим рішенням у справі №814/356/18, яке набрало законної сили, вже надано оцінку доводам Пенсійного органу щодо поетапної виплати стягувачу перерахованих сум пенсії, згідно постанови КМУ від 21.02.2018 року №103, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

На адресу суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ГУ ПФУ в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що постанова про накладення на боржника штрафу приймається у разі невиконання такого рішення суду без поважних причин. Вважає, що рішення суду про виплату перерахованої ОСОБА_1 пенсії виконано ГУ ПФУ в Миколаївській області у межах виділених бюджетних асигнувань.

Також в апеляційній скарзі Пенсійний фонд посилається на рішення Верховного Суду, в яких останній дійшов висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення суду жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу Відділ ДВС у Миколаївській області зазначив, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо правомірності винесеної постанови, у звязку з чим просив відмовити апелянту у задоволенні апеляційної скарги. Також зазначив, що накладення на боржника штрафу спонукає останнього до вчинення дій по найскорішому виконанню судового рішення, а тому є ефективним способом захисту стягувача. Водночас, невжиття таких заходів може призвести до не виконання субєктом владних повноважень судового рішення роками, що суперечить конституційному принципу обовязковості судового рішення.

У звязку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 року у справі №814/356/18, що набрало законної сили, суд зобов'язав ГУ ПФУ в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2016 року ОСОБА_1, згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", згідно наданої довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області ПС № 8038 від 04.05.2017 про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських (а.с.8-10).

06 червня 2018 року Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №814/356/18 (а.с.35).

11 червня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 56572356.

Пунктом 2 вказаної постанови, боржнику запропоновано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 38-39).

Листом від 23.06.2018 року за №4848/08, ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило державного виконавця про добровільне виконання судового рішення, у звязку з чим просило закрити виконавче провадження (а.с.39).

23 липня 2018 року державний виконавець направив на адресу ГУ ПФУ в Миколаївській області лист №2.1-35/5662 з проханням надати інформацію щодо суми виплаченої ОСОБА_1 пенсії.

Листом від 01.08.2018 року за №6036/08 Пенсійний орган повідомив Державного виконавця, що виплата різниці пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року на суму 5014,47 грн. проведена у березні 2018 року.

Водночас, сума перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року виплачуватиметься пенсіонеру після виділення коштів з державного бюджету з 01.01.2019 року щомісяця окремою сумою, в порядку та умовах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103 (а.с.40-41).

08 серпня 2018 року виконавцем прийнято постанову ВП №56572356, якою на ГУ ПФУ в Миколаївській області накладено штраф у розмірі 5 100 грн. у зв'язку з невиконанням рішення суду (а.с.42).

Не погоджуючись з такою постановою, ГУ ПФУ в Миколаївській області звернулось до суду з відповідним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону №1404-VIII, визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч. 2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Частина 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, складає сукупність дій, спрямованих на виконання рішень судів у строки, визначені Законом.

При цьому, з'ясування обставин, що свідчать про не виконання без поважних причин судового рішення, ініціює державного виконавця вжити заходи впливу на боржника, у томі числі шляхом накладення штрафу, повідомлення компетентного органу про вчинення кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, виключенням для невиконання рішення суду є наявність поважних причин, що об'єктивно перешкоджають боржнику вчинити дії у спосіб визначений судом, а, отже, доведеність цих обставин покладається на особу, яка має вчинити відповідні дії на виконання судового акту.

Як вбачається зі змісту листів ГУ ПФУ в Миколаївській області, причиною невиконання судового рішення в частині виплати перерахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, стало відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що ГУ ПФУ в Миколаївській області не надано належних доказів відсутності достатнього фінансування та доказів своєчасного звернення до компетентних органів для виділення коштів для виконання рішення суду.

Крім того, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на судове рішення у справі №814/356/18, що набрало законної сили, яким вже надана правова оцінка обставинам, що впливають на виплату стягувачу сум пенсії.

Так, вирішуючи спір по справі №814/356/18, суд зазначив, що посилання Пенсійного органу на постанову Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 року №103 є безпідставними, оскільки Закони України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб мають вищу юридичну силу по відношенню до вказаної постанови.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили і на виконання якого виданий виконавчий лист, встановлена необґрунтованість доводів і дій органу Пенсійного фонду щодо поетапної виплати стягувачу перерахованих сум пенсії.

Інших обставин, що обґрунтовано впливають на виконання судового рішення, ГУ ПФУ в Миколаївській області не навело як державному виконавцю так і суду.

У рішеннях ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року по справі Brumarescu v. Romania та від 24 липня 2003 року по справі Рябих проти Росії Судом зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Враховуючи, що накладення штрафу відбулось за обґрунтованих підстав та у відповідності до чинного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову та скасування рішення відповідача.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Статтею 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 4 ст. 272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.287, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, у випадках передбачених ч.5 ст.328 КАС України.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 14.02.2019 року.