Справа № 420/5207/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5207/18

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.,

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційні скарги Nibulon S.A., Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2018р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго продукт ЛТД» до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Nibulon S.A. про визнання протиправними дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018р. ТОВ «Енерго продукт ЛТД» звернулося в суд із позовом до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, третя особа Nibulon S.A, в якому просило визнати протиправними дії щодо направлення запиту за №55583162/20.1-4/23 від 3.09.2018р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що старший державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренко С.В., вчиняючи виконавчі дії щодо витребування у ТОВ «Енерго продукт ЛТД» відомостей про належне ПрАТ «Компанія «Райз»» (попереднє найменування - ПАТ «Компанія Райз») () майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати ПрАТ «Компанія «Райз»» (попереднє найменування - ПАТ «Компанія Райз») (), довідку про стан заборгованості позивача перед ПАТ «Компанія «Райз»», письмові пояснення щодо підстав та строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів - діяв протиправно, оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку особи, яка не є стороною виконавчого провадження та не є особою, яка залучалася до проведення виконавчих дій, надавати таку інформацію.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2018р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Департаменту ДВС Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження №55583162 у відношенні до ТОВ «Енерго Продукт ЛТД», які виявляються в направленні Запиту Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (№55583162/20.1-4/23 від 3.09.2018р.).

Стягнуто з Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, () на користь ТОВ «Енерго Продукт ЛТД», () судові витрати в розмірі 1 762грн..

В апеляційних скаргах апелянти просять рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарг, скасування рішення суду та прийняття по справі нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець витребовуючи у ТОВ «Енерго продукт ЛТД» певні відомості діяв не в межах своїх повноважень та з порушенням вимог виконавчого законодавства України.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з'ясування обставин по справі, перевірки доказів, у зв'язку чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у позові, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що у провадженні ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження за №55583162, відкрите 22.01.2018р. з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м.Києва за №759/16206/14-ц, боржником в якому є ПрАТ «Компанія Райз».

У вересні 2018р. на адресу ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» надійшов запит старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка С.В. за №55583162/20.1-4/23 від 3.09.2018р. (а.с.10-12), яким вимагалось протягом трьох днів з моменту отримання цього запиту надати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України наступну інформацію:

- відомості про належне ПрАТ «Компанія «Райз»» майно, що перебуває у позивача, та майно чи кошти, які позивач повинен передати ПрАТ «Компанія «Райз»»;

- довідку про стан заборгованості позивача перед ПрАТ «Компанія «Райз»», письмові пояснення щодо підстав та строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Позивач вважає вказані дії державного виконавця протиправними, оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку особи, яка не є стороною виконавчого провадження та не є особою, яка залучалася до проведення виконавчих дій, надавати таку інформацію.

Перевіряючи правомірність дій державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренка С.В., з урахування підстав, за якими позивач пов'язує їх протиправність, судова колегія виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. за №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII).

Приписами ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 14 вказаного Закону визначено учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій.

Так, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі ст.176, 177 і 229 КК України, ст.51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ч.1 ст.14 Закону №1404-VIII).

Згідно ч.2 ст.14 Закону №1404-VIII, для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями п.3 ч.5 ст.19 Закону №1404-VIII встановлено, що боржник зобов'язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Як апеляційний судом уже зазначалось вище, що ПАТ «Компанія «Райз», яка являється боржником у виконавчому провадженні №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м.Києва №759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017р., та в межах якого було направлено державним виконавцем оскаржуваний запит позивачу, не надано декларацію про власні доходи та майно, яким воно володіє спільно з іншими особами. На неодноразові виклики державного виконавця, уповноважена особа ПАТ «Компанія «Райз» не з'являлася, вимоги не виконували, що, в свою чергу, слугувало підставою для вчинення другим відповідачем наступних, в тому числі оскаржуваних виконавчих дій.

У відповідності до вимог ч.1 ст.18 зазначеного Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Апеляційний суд не вбачає протиправності у діях державного виконавця щодо направлення на адресу ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» запиту за №55583162/20.1-4/23 від 3.09.2018р. в межах виконавчого провадження №55583162, а доводи позивача, наведені у позовній заяві вважає необґрунтованими, виходячи із наступного.

Так, у відповідності до п.3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Необхідно відмітити, що дія вказаної правової норми, при здійсненні державним виконавцем виконавчого провадження, не обмежується тільки сторонами та учасниками виконавчого провадження, а носить більш універсальний характер.

Зміст положень ст.18 Закону №1404-VIII передбачає право державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, самостійно визначати як перелік, обсяг та послідовність вчинення виконавчих дій та інших процесуальних дій під час здійснення виконавчого провадження, так і коло осіб, від яких слід з метою захисту інтересів стягувача під час здійснення виконавчого провадження безоплатно одержати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що дія положень п.3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII поширюється на ТОВ «Енерго Продукт ЛТД», незважаючи на те, що останній не належить до сторін або інших учасників виконавчого провадження №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м.Києва за №759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017р..

Що стосується посилань позивача на те, що державний виконавець вправі отримати доступ до інформації про боржника, його майно, доходи та кошти виключно з державних баз та реєстрів - самостійно, або шляхом звернення до органів ДФС, а не до позивача по справі, який не є учасником виконавчого провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ч.5 ст.18 Закону №1404-VIII визначено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено порядок виявлення дебіторської заборгованості боржника - юридичної особи, виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов'язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Як вбачається із матеріалів справи, що направленню оскаржуваного запиту передувало звернення державного виконавця із запитом від 23.01.2018р. за №55583162/20.1-4/23 до Офісу великих платників податків ДФС України та з вимогою від 13.07.2018р. за №55583162/20.1-4/23 до ДФС України і до Офісу великих платників податків ДФС України щодо надання інформації про наявність і розмір дебіторської заборгованості ПАТ «Компанія «Райз» в розрізі платників податків-дебіторів, а також підтверджуючих документів.

Слід відмітити, що такі дії державного виконавця передбачені ст.54 Закону №1404-VIII та вчинені з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника у виконавчому провадженні №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м.Києва за №759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017р..

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що державним виконавцем було вчинено дії, передбачені ч.5 ст.18, ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження», та в межах спірних відносин дотримано процедуру отримання відомостей про майно, доходи та дебіторську заборгованість боржника ПАТ «Компанія «Райз».

Серед іншого, ТОВ «Енерго Продукт ЛТД», в обґрунтування заявлених позовних вимог, вказує на те, що державний виконавець має право отримувати необхідну інформацію від органів доходів і зборів, при цьому посилається на спільний наказ Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 13.12.2016р. за №3639/5/1085 «Про затвердження Порядку надання інформації Державною фіскальною службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців».

Що стосується вказаного, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що спільний наказ Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 13.12.2016р. за №3639/5/1085 встановлює порядок надання органами ДФС України інформації про наявні рахунки у боржників, юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Отже, апеляційний суд звертає увагу на те, що оскаржуваний Запит державного виконавця від 3.09.2018р. за №55583162/20.1-4/23 не містить запиту про надання ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» інформації про наявні у боржника рахунків.

Поряд з цим, як зазначалось вище, ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» в силу п.3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII не звільнений від обов'язку надання зазначених вище відомостей на запит державного виконавця, навіть не маючи статусу учасника виконавчого провадження.

Приписами ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Положеннями ч.2 ст.36 Закону №1404-VIII встановлено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Пунктом 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України за №512/5 від 2.04.2012р. (надалі - Інструкція №512/5) визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до п.11 розділу I Інструкції №512/5 запит виконавця є письмовим документом, який є обов'язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

У запиті виконавця обов'язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім'я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання (п.12 розділу I Інструкції №512/5).

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що оскаржуваний Запит за №55583162/20.1-4/23 від 3.09.2018р. державного виконавця відповідає вищезазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст.53 Закону №1404-VIII виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Отже, державний виконавець вправі звертатися до осіб, в розпорядженні яких перебуває майно чи кошти боржника, та на відповідний запит отримати у таких осіб необхідні відомості про майно боржника.

За змістом ч.1 ст.13 оскаржуваний запит є формою вчинення державним виконавцем виконавчих дії, які у спірному випадку безпосередньо стосуються вжиття заходів щодо виконання рішення, а тому відповідач, складаючи та направляючи на адресу позивача запит, діяв з метою розшуку майна боржника на виконання вимог ст..18 і 53 Закону №1404-VIII.

Водночас, судова колегія звертає увагу на те, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України не встановлено жодних обмежень періодів, за які може бути витребувана відповідна інформація.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що ТОВ «Енерго Продукт ЛТД», отримавши запит державного виконавця, був зобов'язаний надати відповідь (інформацію) про належне боржнику майно, що перебуває у нього, та майно і кошти, які він повинен передати боржнику.

Що стосується посилання ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» на відсутність у державного виконавця права витребувати від нього інформацію щодо майна, належного ПАТ «Компанія «Райз», яке перебуває у ТОВ «Енерго Продукт ЛТД», та дебіторської заборгованості перед ПАТ «Компанія «Райз», оскільки такі дії містять незаконні втручання у господарські відносини, судова колегія вважає такі посилання помилковими, з огляду на те, що державний виконавець вимагав надати інформацію виключно про майно та кошти, належні ПАТ «Компанія «Райз», та заборгованість лише перед ПАТ «Компанія «Райз». Вказані дії державного виконавця не є втручанням у господарську діяльність ТОВ «Енерго Продукт ЛТД». Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що норми п.3 ч.3 ст.18, ч.1 ст.53 Закону №1404-VIII надають державному виконавцю повноваження на вчинення таких дій без жодних умов чи обмежень.

Що стосується тверджень ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» про порушення державним виконавцем територіальної юрисдикції при надісланні останнім запиту, апеляційний суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Положеннями ст.6 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

У відповідності до п.3 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 2.04.2012р. №512/5 органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, м.Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Приписами п.4 розділу I вказаної Інструкції передбачено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що Департамент ДВС Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання запитів, пов'язаних з виконанням рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті, компетенція відповідача в даному випадку не має територіальних обмежень та розповсюджується на всю територію України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що державний виконавець, надсилаючи ТОВ «Енерго Продукт ЛТД» запит за №55583162/20.1-4/23 від 3.09.2018р., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції уваги не вказані обставини не звернув, належної оцінки не дав та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає за необхідним рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову про відмову у задоволення позовних вимог.

Судова колегія вважає також за необхідним вирішити питання щодо повернення судового збору, сплаченого позивачем при звернення до суду за захистом своїх прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Nibulon S.A. - задовольнити.

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 листопада 2018р. - скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго продукт ЛТД» до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Nibulon S.A про визнання протиправними дії - відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго продукт ЛТД» (67550, Одеська обл., Комінтернівський р-н, смт. Нові Біляри, Одесько-Миколаївське шосе, буд.34, 3) на користь Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, 13, ) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2643грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 лютого 2019р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв