Справа № 540/2465/18
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

18 лютого 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/2465/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 14 ОМБ про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 , в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовної заяви від 17.12.2018 р., просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Міністерства оборони України щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у неналежному розмірі та зобов`язати відповідача провести розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до всього періоду військової служби в сумі 10586,43 грн.;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у неналежному розмірі;

- зобов`язати відповідачів провести розрахунок належних позивачу коштів за 2016 рік з врахуванням змін розмірів грошового забезпечення військовослужбовців у 2016 році, визначених наказом Міністерства оборони України від 27.01.2016 р. № 44;

- зобов`язати Міністерство оборони України та військову частину НОМЕР_1 провести розрахунок на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в рахунок відшкодування грошової компенсації за не отримане ним речове майно;

- зобов`язати Міністерство оборони України провести розрахунок на користь ОСОБА_1 , а саме моральну шкоду в розмірі 2000 грн.;

- зобов`язати Міністерство оборони України провести розрахунок на користь позивача за не отримане речове майно при звільненні у 2016 році.

Ухвалою від 05.12.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Позивач у встановлений суддею строк усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 18.12.2018 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 16.01.2019 р. на 13:00 год.

Протокольною ухвалою від 16.01.2019 р. відкладено розгляд справи на 06.02.2019 р. на 11:00 год.

Протокольною ухвалою від 06.02.2019 р. оголошено перерву до 18.02.2019 р. до 11:00 год.

Ухвалою від 18.02.2019 р. повернуто позивачу заяву про уточнення позовних вимог, яка надійшла до суду 08.02.2019 р.

Позивач, представник позивача, представник відповідача-2 у судове засідання, призначене на 18.02.2019 р., не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

18.02.2019 р. від представника відповідача-1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Приписами ч.3 ст.194 КАС України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про уточнення позовної заяви від 17.12.2018 р., вбачається, що ним, окрім іншого, заявлено позовні вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_3 ОМБ провести розрахунок на користь позивача суми заборгованості в рахунок відшкодування грошової компенсації за не отримане речове майно; зобов`язання Міністерства оборони України провести розрахунок з позивачем за не отримане речове майно при його звільнені у 2016 році.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1 ч.1 ст.19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника справи. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до вимог п.п.2, 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Частиною 1 статті 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Положеннями ч.1 ст.190 ЦК України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ч.3 ст.386 ЦК України).

Неотримання ОСОБА_1 речового майна за час проходження служби та під час звільнення в запас, а також відповідної компенсації за це майно, стало причиною позбавлення права власності позивача, зокрема, володіти, користуватися й розпоряджатися об`єктом власності (грошовими коштами).

Звернення позивача до суду з позовними вимогами в частині зобов`язання Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 14 ОМБ провести розрахунок на користь ОСОБА_1 суми заборгованості в рахунок відшкодування грошової компенсації за не отримане речове майно, зобов`язання Міністерства оборони України провести розрахунок з ОСОБА_1 за не отримане речове майно при його звільнені у 2016 році спрямовані на відновлення його майнового стану (порушеного права власності та ліквідації збитків, заподіяних його інтересам), на захист якого спрямовані засоби та норми, визначені саме цивільним і цивільним процесуальним законодавством.

Спір між сторонами в цій частині позовних вимог за своєю правовою природою не пов`язаний із здійсненням відповідачами владних управлінських функцій, тобто, не є публічно-правовим.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 14 ОМБ провести розрахунок на користь ОСОБА_1 суми заборгованості в рахунок відшкодування грошової компенсації за не отримане речове майно, зобов`язання Міністерства оборони України провести розрахунок з ОСОБА_1 за не отримане речове майно при його звільнені у 2016 році не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають бути розглянуті за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постановах від 13.06.2018 р. у справі № 161/13250/15-ц (провадження № 14-173цс18), від 20.06.2018 р. у справі № 815/5027/15 (провадження № 11-214апп18).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 провести розрахунок на користь ОСОБА_1 суми заборгованості в рахунок відшкодування грошової компенсації за не отримане речове майно, зобов`язання Міністерства оборони України провести розрахунок з ОСОБА_1 за не отримане речове майно при його звільнені у 2016 році підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС, оскільки справу в цій частині позовних вимог не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.239 КАС України суд роз`яснює позивачу, що вказані позовні вимоги мають розглядатись в порядку цивільного судочинства відповідним місцевим загальним судом.

Керуючись ст.ст.238, 239, 242, 248, 256 КАС України, суд -

ухвалив:

Закрити провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 про зобов`язання Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 14 ОМБ провести розрахунок на користь ОСОБА_1 суми заборгованості в рахунок відшкодування грошової компенсації за не отримане речове майно, зобов`язання Міністерства оборони України провести розрахунок з ОСОБА_1 за не отримане речове майно при його звільнені у 2016 році.

Роз`яснити позивачу, що розгляд позовних вимог в цій частині віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бездрабко О.І.