Справа № 462/5268/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1783/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 січня 2019 року у справі № 462/5268/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Палюх Н.М. в м. Львові Львівської області 14.01.2019 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Чернівецької митниці ДФС України (далі - відповідач), в якому просить скасувати постанову від 03.08.2018 року у справах про порушення митних правил №№ 2023/40800/18, 2024/40800/18, 2025/40800/18, 2026/40800/18, 2027/40800/18, 2028/40800/18, 2029/40800/18, 2030/40800/18, 2031/40800/18 та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 січня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнана незаконною та скасована постанова Чернівецької митниці ДФС від 03 серпня 2018 року в справах про порушення митних правил №№ 2023/40800/18, 2024/40800/18, 2025/40800/18, 2026/40800/18, 2027/40800/18, 2028/40800/18, 2029/40800/18, 2030/40800/18, 2031/40800/18 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною 2 ст.470 Митного кодексу України (далі - МК України) та частиною 3 ст. 470 МК України.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який, покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 січня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова була винесена на підставі протоколів про порушення позивачем митних правил за фактом порушення строку доставки товару, транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення та інших матеріалів справи. Матеріалами справ про адміністративне правопорушення доведена вина позивача у вчиненні правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 01.07.2018 року комерційним агентом у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Чернівецької митниці комерційним агентом контори передач станції «Вадул-Сірет» були подані товаросупровідні документи на товар, який переміщувався у вагоні № 60442068. Відповідно до штемпеля залізничної накладної № 562504 контрольною датою доставки у митницю призначення є 23.06.2018 року. 25.06.2018 року посадовими особами Львівської митниці ДФС внесена відмітка в ЄАІС ДФС про факт наявності звернення станції «Красне» Львівської дирекції залізничних перевезень від 22.06.2018 № 14919/10/13-70-78 щодо продовження терміну доставки вантажу в митницю призначення. Разом з тим, на час доставки залізничного вагону № 60442068 у митницю призначення документів, які б підтверджували наявність обставин непереборної сили, що перешкоджали доставити товар у строк, встановлений МК України, подано не було. 02.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС залізничній станції «Вадул-Сірет» був направлений лист від 02.07.2018 року № 407/10/24-70-62-16/03 щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі № 60442068). Згідно інформації, зазначеної у листі залізничної станції «Вадул-Сірет» від 03.07.2018 року № 41 (вх. митниці № 944/10-24-70-03-01-22) встановлено, що залізничний вагон № 60442068, на час закінчення строку доставки у митницю призначення, знаходився на коліях залізничної станції «Красне» Львівської дирекції залізничних перевезень. 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС направлений лист начальнику підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» від 05.07.2018 року № 421/10/24-70-62-16/03 щодо необхідності прибуття до 10.07.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет») для надання пояснень з метою з'ясування обставин щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом № 504 від 09.07.2018 року (вх. митниці № 985/10/24-70-03-01-22) виконувач обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 повідомив, що затримка вагону сталася внаслідок відсутності локомотивів, у зв'язку з чим начальник станції «Красне» звертався у Львівську митницю ДФС щодо продовження строку доставки вантажу.

05.07.2018 року комерційним агентом у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Чернівецької митниці комерційним агентом контори передач станції «Вадул-Сірет» були подані товаросупровідні документи на товар, який переміщувався у вагоні № 67895672. Відповідно до штемпеля залізничної накладної № 477596 контрольною датою доставки у митницю призначення є 03.07.2018 року. 03.07.2018 року посадовими особами Львівської митниці ДФС була внесена відмітка в ЄАІС ДФС про факт наявності звернення перевізника від 02.07.2018 року № 15521/10/13-70-71 щодо продовження терміну доставки вантажу в митницю призначення. Разом з тим, на час доставки залізничного вагону № 67895672 з товаром «Деревина паливна» у митницю призначення документів, які б підтверджували наявність обставин непереборної сили, що перешкоджали доставити товар у строк, встановлений МК України, подано не було. 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС залізничній станції «Вадул-Сірет» був направлений лист № 422/10/24-70-62-16/03 від 05.07.2018 року щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі № 67895672). 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС був направлений лист начальнику підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» № 421/10/24-70-62-16/03 від 05.07.2018 року щодо необхідності прибуття до 10.07.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет») для надання пояснень з метою з'ясування обставин, щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом № 504 від 09.07.2018 року (вх. митниці № 985/10/24-70-03-01-22) виконувач обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 повідомив, що термін доставки вантажу в межах Львівської дирекції залізничних перевезень порушено не було. Проте, згідно інформації, зазначеної у листі залізничної станції Вадул-Сірет від 06.07.2018 року № 49 (вх. митниці № 978/10-24-70-03-01-22), встановлено, що залізничний вагон № 67895672 був відправлений зі станції «Ходорів» Львівської дирекції залізничних перевезень 03.07.2018 року о 23 год. 47 хв. Тобто на час закінчення строку доставки у митницю призначення знаходився у межах Львівської дирекції залізничних перевезень.

20.06.2018 року комерційним агентом у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Чернівецької митниці комерційним агентом контори передач станції «Вадул-Сірет» були подані товаросупровідні документи на товар, який переміщувався у вагонах №№ 54816376, 54816731, 54817689. Відповідно до штемпеля залізничної накладної № 25263494 контрольною датою доставки у митницю призначення є 15.06.2018 року. Залізнична станція «Дарниця» Київської дирекції залізничних перевезень листом від 06.06.2018 року № 343 повідомила Київську митницю ДФС про відчеплення вагонів по причині неприйняття їх сусідніми дорогами та продовження терміну доставки у митницю призначення. 21.06.2018 року Чернівецькою митницею ДФС, залізничній станції «Вадул- Сірет» був направлений лист від 21.06.2018 № 381/10/24-70-62-18/03, щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів №№ 54816376, 54816731, 54817689. Згідно інформації, отриманої від залізничної станції «Вадул-Сірет» встановлено, що залізничні вагони №№ 54816376, 54816731, 54817689, на час закінчення строку доставки у митницю призначення, знаходилися на коліях залізничних станцій підпорядкованих підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень». 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС був направлений лист начальнику підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» від 05.07.2018 № 421/10/24- 70-62-16/03 року щодо необхідності прибуття до 10.07.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет»), для надання пояснень з метою з'ясування обставин, щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом від 09.07.2018 року № 504 (вх. митниці № 985/10/24-70-03-01-22) виконувач обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 повідомив, що залізничні вагони №№ 54816376, 54816731, 54817689 у період з 11.06.2018 до 18.06.2018 знаходилися на залізничній станції «Скнилів».

05.07.2018 року комерційним агентом у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Чернівецької митниці комерційним агентом контори передач станції «Вадул-Сірет» були подані товаросупровідні документи на товар, який переміщувався у вагоні № 68716463. Відповідно до штемпеля залізничної накладної № 477653 контрольною датою доставки у митницю призначення є 03.07.2018 року. 03.07.2018 року посадовими особами Львівської митниці ДФС була внесена відмітка в ЄАІС ДФС про факт наявності звернення перевізника від 02.07.2018 року № 15521/10/13-70-71 щодо продовження терміну доставки вантажу в митницю призначення. Разом з тим, на час доставки залізничного вагону № 68716463 з товаром «Деревина паливна» у митницю призначення документів, які б підтверджували наявність обставин непереборної сили, що перешкоджали доставити товар у строк, встановлений МК України, подано не було. 02.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС залізничній станції «Вадул-Сірет» був направлений лист від 05.07.2018 року № 422/10/24-70-62-16/03 щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі № 68716463). 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС був направлений лист начальнику підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» від 05.07.2018 року № 421/10/24-70-62-16/03 щодо необхідності прибуття до 10.07.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет») для надання пояснень з метою з'ясування обставин щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом від 09.07.2018 року № 504 (вх. митниці № 985/10/24-70-03-01-22) виконувач обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 повідомив, що термін доставки вантажу в межах Львівської дирекції залізничних перевезень порушено не було. Проте згідно інформації, зазначеної у листі залізничної станції «Вадул-Сірет» від 06.07.2018 року № 49 (вх. митниці № 978/10-24-70-03-01-22), встановлено, що залізничний вагон № 68716463 був відправлений зі станції «Ходорів» Львівської дирекції залізничних перевезень 03.07.2018 року о 23 год. 47 хв. - тобто на час закінчення строку доставки вагона у митницю призначення він знаходився у межах Львівської дирекції залізничних перевезень.

03.07.2018 року комерційним агентом у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Чернівецької митниці комерційним агентом контори передач станції «Вадул-Сірет» були подані товаросупровідні документи на товар, який переміщувався у вагонах №№ 68516145,66940156. Відповідно до штемпеля залізничних накладних №№ 504654, 504662 контрольною датою доставки у митницю призначення є 28.06.2018 року. 26.06.2018 року посадовими особами Львівської митниці ДФС була внесена відмітка в ЄАІС ДФС про факт наявності звернення станції «Дубляни» Львівської дирекції залізничних перевезень № 15167/10/13-70-78 щодо продовження терміну доставки вантажу в митницю призначення. Разом з тим, на час доставки залізничних вагонів №№ 68516145, 66940156 у митницю призначення, документів, які б підтверджували наявність обставин непереборної сили, що перешкоджали доставити товар у строк, встановлений МК України, подано не було. 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС залізничній станції «Вадул-Сірет» був направлений лист від 05.07.2018 року № 422/10/24-70-62-16/03 щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі №№ 68516145, 66940156). Згідно інформації, зазначеної у листі залізничної станції «Вадул-Сірет» від 06.07.2018 року № 43 (вх. митниці № 978/10-24-70-03-01-22), встановлено, що залізничні вагони №№ 68516145, 66940156 на час закінчення строку доставки у митницю призначення знаходилися на коліях залізничної станції «Дубляни» Львівської дирекції залізничних перевезень. 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС був направлений лист начальнику підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» від 05.07.2018 року № 421/10/24-70-62-16/03 щодо необхідності прибуття до 10.07.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет»), для надання пояснень з метою з'ясування обставин щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом від 09.07.2018 року № 504 (вх. митниці № 985/10/24-70-03-01-22) виконувач обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 повідомив, що затримка вагону сталася внаслідок відсутності локомотивів, у зв'язку з чим начальник станції «Дубляни» звертався у Львівську митницю ДФС щодо продовження строку доставки вантажу.

03.07.2018 року комерційним агентом у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Чернівецької митниці комерційним агентом контори передач станції «Вадул-Сірет» були подані товаросупровідні документи на товар, який переміщувався у вагоні № 60386778. Відповідно до штемпеля залізничної накладної № 504670 контрольною датою доставки у митницю призначення є 28.06.2018 року. 26.06.2018 року посадовими особами Львівської митниці ДФС була внесена відмітка в ЄАІС ДФС про факт наявності звернення станції «Дубляни» Львівської дирекції залізничних перевезень № 15167/10/13-70-78 щодо продовження терміну доставки вантажу в митницю призначення. Разом з тим, на час доставки залізничного вагону № 60386778 у митницю призначення документів, які б підтверджували наявність обставин непереборної сили, що перешкоджали доставити товар у строк, встановлений МК України, подано не було. 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС залізничній станції «Вадул-Сірет» був направлений лист № 422/10/24-70-62-16/03 від 05.07.2018 року щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі № 60386778). Згідно інформації, зазначеної у листі залізничної станції «Вадул-Сірет» від 06. 07.2018 року № 43 (вх. митниці №978/10-24-70-03-01-22) встановлено, що залізничний вагон № 60386778 на час закінчення строку доставки у митницю призначення знаходився на коліях залізничної станції «Дубляни» Львівської дирекції залізничних перевезень. 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС був направлений лист начальнику підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» від 05.07.2018 року № 421/10/24-70-62-16/03 щодо необхідності прибуття до 10.07.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет») для надання пояснень з метою з'ясування обставин щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом від 09.07.2018 року № 504 (вх. митниці №985/10/24-70-03-01-22) виконувач обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 повідомив, що затримка вагону сталася внаслідок відсутності локомотивів, у зв'язку з чим начальник станції «Дубляни» звертався у Львівську митницю ДФС щодо продовження строку доставки вантажу.

20.06.2018 року комерційним агентом у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Чернівецької митниці комерційним агентом контори передач станції «Вадул-Сірет» були подані товаросупровідні документи на товар, який переміщувався у вагонах №№ 60279767, 65708356. Відповідно до штемпеля залізничної накладної № 573497 контрольною датою доставки у митницю призначення є 08.06.2018 року. 12.06.2018 року посадовими особами Львівської митниці ДФС була внесена відмітка в ЄАІС ДФС про факт наявності звернення за реєстраційним № 13868/10/1370-71 щодо продовження терміну доставки вантажу в митницю призначення. Разом з тим, на час доставки залізничних вагонів №№ 60279767, 65708356 у митницю призначення документів, які б підтверджували наявність обставин непереборної сили, що перешкоджали доставити товар у строк, встановлений МК України, подано не було. 22.06.2018 року Чернівецькою митницею ДФС залізничній станції «Вадул-Сірет» був направлений лист від 22.06.2018 року № 383/10/24-70-62-18/03 щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі №№ 60279767, 65708356). Згідно інформації, зазначеної у листі залізничної станції «Вадул-Сірет» від 23.06.2018 року № 39 (вх. митниці № 902/10-24-70-03-01-22) встановлено, що залізничні вагони №№ 60279767, 65708356, на час закінчення строку доставки у митницю призначення знаходилися на коліях залізничної станції «Клепарів» Львівської дирекції залізничних перевезень. Відповідно до пункту 2.17. наказу ДМСУ та МТЗУ від 18.09.2008 року № 1019/1143 «Про затвердження інструкцій про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України» відповідальність за неналежну доставку товарів, що перебувають під митним контролем, несе залізниця в особі начальника дирекції залізничних перевезень. 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС був направлений лист начальнику підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» від 05.07.2018 року № 421/10/24-70-62-16/03 щодо необхідності прибуття до 10.07.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет») для надання пояснень з метою з'ясування обставин щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом від 09.07.2018 року № 504 (вх. митниці № 985/10/24-70-03-01-22) виконувач обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 повідомив, що затримка вагону сталася внаслідок відсутності локомотивів, у зв'язку з чим начальник станції «Клепарів» звертався у Львівську митницю ДФС щодо продовження строку доставки вантажу.

20.06.2018 року комерційним агентом у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Чернівецької митниці комерційним агентом контори передач станції «Вадул-Сірет» були подані товаросупровідні документи на товар, який переміщувався у вагоні № 67900852. Відповідно до штемпеля залізничної накладної № 575480 контрольною датою доставки у митницю призначення є 08.06.2018 року. 12.06.2018 року посадовими особами Львівської митниці ДФС була внесена відмітка в ЄАІС ДФС про факт наявності звернення за реєстраційним № 13867/10/13-70-71 щодо продовження терміну доставки вантажу в митницю призначення. Разом з тим, на час доставки залізничного вагону № 67900852 у митницю призначення документів, які б підтверджували наявність обставин непереборної сили, що перешкоджали доставити товар у строк, встановлений МК України, подано не було. 22.06.2018 року Чернівецькою митницею ДФС залізничній станції «Вадул-Сірет» був направлений лист від 22.06.2018 року № 383/10/24-70-62-18/03 щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі № 67900852). Згідно інформації, отриманої листом залізничної станції «Вадул-Сірет» від 23.06.2018 року № 39 (вх. митниці № 902/10-24-70-03-01-22) встановлено, що залізничний вагон № 67900852 на час закінчення строку доставки у митницю призначення знаходився на коліях залізничної станції «Клепарів» Львівської дирекції залізничних перевезень. 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС був направлений лист начальнику підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» від 05.07.2018 року № 421/10/24-70-62-16/03 щодо необхідності прибуття до 10.07.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет») для надання пояснень з метою з'ясування обставин щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом від 09.07.2018 року № 504 (вх. митниці № 985/10/24-70-03-01-22) виконувач обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 повідомив, що затримка вагону сталася внаслідок відсутності локомотивів, у зв'язку з чим начальник станції «Клепарів» звертався у Львівську митницю ДФС щодо продовження строку доставки вантажу.

22.06.2018 року комерційним агентом у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Чернівецької митниці комерційним агентом контори передач станції «Вадул-Сірет» були подані товаросупровідні документи на товар, який переміщувався у вагоні № 66877457.Відповідно до штемпеля залізничної накладної № 469726 контрольною датою доставки у митницю призначення є 19.06.2018 року. 20.06.2018 року посадовими особами Львівської митниці ДФС була внесена відмітка в ЄАІС ДФС про факт наявності звернення станції «Жидачів» Львівської дирекції залізничних перевезень № 14538/10/13-70-20 щодо продовження терміну доставки вантажу в митницю призначення. Разом з тим, на час доставки залізничного вагону № 66877457 у митницю призначення документів, які б підтверджували наявність обставин непереборної сили, що перешкоджали доставити товар у строк, встановлений МК України, подано не було. 02.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС залізничній станції «Вадул-Сірет» був направлений лист № 407/10/24-70-62-16/03 від 02.07.2018 року щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі № 66877457). Згідно інформації, наданої у листі залізничної станції «Вадул-Сірет» від 03.07.2018 року № 41 (вх. митниці № 944/10-24-70-03-01-22) встановлено, що залізничний вагон № 66877457 на час закінчення строку доставки у митницю призначення, знаходився на коліях залізничної станції «Жидачів» Львівської дирекції залізничних перевезень. 05.07.2018 року Чернівецькою митницею ДФС був направлений лист від 05.07.2018 року № 421/10/24-70-62-16/03 начальнику підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» щодо необхідності прибуття до 10.07.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (відділ митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет») для надання пояснень з метою з'ясування обставин щодо можливого вчинення порушення митних правил. Листом від 09.07.2018 року № 504 (вх. митниці № 985/10/24-70-03-01-22) виконувач обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 повідомив, що затримка вагону сталася внаслідок відсутності локомотивів, у зв'язку з чим начальник станції «Жидачів» звертався у Львівську митницю ДФС щодо продовження строку доставки вантажу.

13.07.2018р. державними інспекторами відділу митного оформлення № 3 «Вадул-Сирет» були складені протоколи про порушення митних правил №№ 2023/40800/18, 2024/40800/18, 2025/40800/18, 2026/40800/18, 2027/40800/18, 2028/40800/18, 2029/40800/18, 2030/40800/18, 2031/40800/18, відповідно до яких в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 470 МК України.

Суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі документами підтверджується вина позивача у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень.

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому, що відповідно до пункту 2.17 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України, затвердженої наказом Держмитслужби України та Міністерства транспорту та зв'язку України від 18.09.2008 № 1019/1143, відповідальність за втрату чи неналежну доставку товарів, що перебувають під митним контролем, несе залізниця в особі начальника дирекції залізничних перевезень.

При цьому, як зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1, який за посадою є виконувачем обов'язків начальника підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень», не надав ні відповідачу, ні суду обґрунтованих пояснень, документів і доказів на підтвердження обставин, а твердження позивача викладені в позовній заяві, що затримка вагонів відбулася через відсутність локомотивів не може бути визнана судом поважною та такою, що виключає відповідальність за вчинення правопорушення, передбачене ст. 470 МК України.

З даними висновками апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 489 МК України).

Згідно із ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення митних правил, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Крім того, згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частин третьої - шостої статті 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 470 МК України вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до розділу II Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 09.10.2012 № 1066 (далі Порядок) під час відправлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення обов'язково встановлюється строк транзитного перевезення до митниці призначення.

У разі перевезення товарів залізничним транспортом строк транзитного перевезення встановлюється на підставі календарного штемпеля залізничної станції відправлення (прикордонної передавальної), проставленого у перевізних документах та/або ДКПТ, починаючи з 24 години дати прийняття цією станцією товару до перевезення.

Відповідно до статті 95 МК України строк транзитних перевезень для залізничного транспорту становить 28 діб.

Відповідно до ст. 219 МК України залізниця несе передбачену цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідальність за втрату чи неналежну доставку товарів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення.

Згідно із пунктом 4.2. Порядку у разі залізничних перевезень працівник залізничної станції проставляє на перевізних документах та кожному примірнику МД календарний штемпель станції відправлення, який свідчить про взяття залізницею солідарного зобов'язання щодо доставки у митницю призначення товарів (вантажів) та дотримання митних правил.

В матеріалах справ про адміністративні правопорушення, у яких позивача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 470 МК України є виключно докази фактів несвоєчасного прибуття вагонів, які прямували Львівську залізницю, до митниці призначення.

Дані факти сторонами не заперечувалися.

Разом з тим, митним органом при розгляді справ про адміністративні правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не з'ясовано, які винні дії чи бездіяльність саме позивача потягли несвоєчасне прибуття вагонів до митниці призначення.

Не спростовано жодними доказами доводів позивача про те, що вагони не могли бути своєчасно доставлені до митниці призначення через брак локомотивів на залізниці та не з'ясовано, як позивач міг усунути дану обставину або ж яким чином саме винні дії чи бездіяльність позивача викликали нестачу локомотивів.

Не враховано, що більшість вагонів, несвоєчасне прибуття яких у митницю призначення, направлялася через Львівську залізницю транзитом, з інших залізниць і їх затримка на території, яка не підвідомча Львівській залізниці, стала однією з причин несвоєчасного прибуття вагонів у митницю призначення, про що позивач зазначав у позові та листах, що надсилалися митному органу.

Дані обставини жодним чином відповідачем не перевірялися і не були ним спростовані при розгляді справи судом.

В апеляційній скарзі також відсутні будь-які доводи, якими підтверджується вина позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, за якими він притягнутий до адмінвідповідальності.

Посилання виключно на пункт 2.17 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України, без встановлення вини позивача, що є необхідним елементом складу адміністративного правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за інкримінованими йому адміністративними правопорушеннями.

Таким чином, матеріали справ про адміністративне правопорушення не містять доказів вини позивача у вчиненні правопорушень, за якими його притягнуто до адміністративної відповідальності, а відтак в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що, як зазначено у спірному рішенні суду першої інстанції, був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак, враховуючи встановлені апеляційним судом обставини справи, незаконним є притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду саме на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а не внаслідок порушення процедури розгляду справи.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (заява № 29979/04) ЄСПЛ зазначив:

« 70. <…> Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб <…>. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок <…> і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси <…>.

71. <…> державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків <…>.

74. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються <…>.».

Отже, з огляду на практику ЄСПЛ, не може бути визнане законним спірне рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень, оскільки воно ухвалене з порушенням принципу «належного урядування».

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно пункту 3 частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у справі, що розглядається, враховуючи відсутність доказів наявності в діях позивача складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, спірна постанова суб'єкта владних повноважень підлягала скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 2 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції у справі, що розглядається, неповно та неправильно встановив обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи. Крім того, судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відтак, спірне судове рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового - про повне задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 271, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 січня 2019 року по справі № 462/5268/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил задовольнити повністю.

Скасувати постанову відповідача, Чернівецької митниці ДФС від 03.08.2018 року у справах про порушення митних правил №№ 2023/40800/18, 2024/40800/18, 2025/40800/18, 2026/40800/18, 2027/40800/18, 2028/40800/18, 2029/40800/18, 2030/40800/18, 2031/40800/18 за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 ст. 470 Митного Кодексу України.

Закрити справи про адміністративне правопорушення №№ 2023/40800/18, 2024/40800/18, 2025/40800/18, 2026/40800/18, 2027/40800/18, 2028/40800/18, 2029/40800/18, 2030/40800/18, 2031/40800/18.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 18.02.2019