Справа № 204/6646/17
Суддя: Єлісєєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №204/6646/17-а
Провадження №2/200/203/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого, судді - Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову позивач посилається на те, що вона є матірю ОСОБА_3, який загинув 04 грудня 2015 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть. ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача від 27.07.2017 р. про скасування права власності на домоволодіння за адресом м. Дніпро, вул. Василівська, 106-а, право власності на яке було зареєстровано на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2014 р. прийнятого незаконно та скасованого рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 рок. Рішенням Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради № 36340414 від 27 липня 2017 р. державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 відмовлено у скасуванні запису про право власності, внесення запису про скасування державної реєстрації за № 5447688розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна спеціального розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Позивач вважає, що рішення відповідача є незаконним не відповідає діючому законодавству та порушує права позивача та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області № 36340414 від 27 липня 2017 року, яким відмовлено у скасуванні запису про право власності, внесення запису про скасування державної реєстрації за № 5447688 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна спеціального розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно та зобовязати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області скасувати запис про право власності на домоволодіння за адресом місто Дніпро, вул. Василівська, 106-а, внести запис про скасування державної реєстрації за № 5447688 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна спеціального розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Адвокат позивача надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без їх участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 04.12.2015 року помер син позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №666640, виданого Відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_2 міського управління юстиції 07.12.2015 року, актовий запис №9230.

Позивач звернулася із заявою до відповідача від 27.07.2017 р. про скасування права власності на домоволодіння за адресом м. Дніпро, вул. Василівська, 106-а, право власності на яке було зареєстровано на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2014 р. прийнятого незаконно та скасованого рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року.

Рішенням Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради № 36340414 від 27 липня 2017 р. державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 відмовлено у скасуванні запису про право власності, внесення запису про скасування державної реєстрації за № 5447688розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна спеціального розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

В обґрунтування свого рішення відповідач посилається на п.3 ч.1 ст.2 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та зазначає що позивач ОСОБА_1 не є належним заявником.

Проте, позивачем, як то передбачено чинним законодавством України, надала відповідачу документи які підтверджують, що вона є правонабувачем після смерті свого сина, а саме: копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія довідки Третьої ОСОБА_2 нотаріальної контори від 25.07.17 р. про те що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3.

Крім того відповідно до п. 35 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ від 25.12.15 р. № 1127 в редакції постанови КМУ від 23.08.16 р., державна реєстрація обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, державна реєстрація припинення іпотеки у звязку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а також державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою ст.55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси шляхом визначеним у п.п.1-6 ч. 1 цієї статті. Згідно ч.2 цієї статті, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач у судове засідання не зявився, не надав суду жодного належного та допустимого доказу правомірності свого рішення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У відповідності до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 8, 9, 12 14, 90, 94, 122, 139, 229, 241-246, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області № 36340414 від 27 липня 2017 року, яким відмовлено у скасуванні запису про право власності, внесення запису про скасування державної реєстрації за № 5447688 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна спеціального розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Зобовязати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області скасувати запис про право власності на домоволодіння за адресом місто Дніпро, вул. Василівська, 106-а, внести запис про скасування державної реєстрації за № 5447688 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на обєкт нерухомого майна спеціального розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Стягнути з департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області (49000, м.Дніпро, вул.Старокозацька, 58) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 49000, м.Дніпро, вул.Василівська, 106-а) судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва