Справа № 200/12548/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

13 лютого 2019 р. Справа №200/12548/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання незаконними дії Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у виплаті залишку заборгованості відповідно до свідоцтва про право на спадщину на суму 23383,21 грн., зобов'язання Костянтинівсько - Дружківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 залишок заборгованості відповідно до свідоцтва про право на спадщину на суму 23383,21 грн., які залишились недоотримані після смерті ОСОБА_2.

за участю

представник сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Ошовська О.В. - за довірен.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними дії Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у виплаті залишку заборгованості відповідно до свідоцтва про право на спадщину на суму 23383,21 грн., зобов'язання Костянтинівсько - Дружківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 залишок заборгованості відповідно до свідоцтва про право на спадщину на суму 23383,21 грн., які залишились недоотримані після смерті ОСОБА_2.

Позивач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без її участі. Крім того, позивач у клопотанні зазначив, що на його думку справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правовідносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Позивач вказує на те, що даний спір є публічно - правовим. Крім того, позивач зазначив, що вирішення питання щодо підсудності залишив на розсуд суду.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач після смерті батька ОСОБА_2, 1926 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як донька та спадкоємиця першої черги спадкування звернулась до Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про видачу довідки про суму нарахованої та невиплаченої пенсії, яка належала ОСОБА_2 та не була отримана ним.

Після смерті батька, позивач звернулась до Мирноградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де на підставі заяви була заведена спадкова справа №71/2018.

На запит Державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори Свиридовой А.В., Костянтинівсько-Дружківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області була надана довідка №0293/04/07-46 від 05 травня 2018 року про суму нарахованої та невиплаченої пенсії ОСОБА_2

На підставі довідки №0293/04/07-46 від 05 травня 2018 року Державним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори Свиридовою А.В. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину серії ННВ №257172 від 24 липня 2018 року, де вказано, що спадщина складається із недоотриманих коштів в сумі 180402,61 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказував на те, що розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону, а саме де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. Відповідач зазначав, що заявниця звернулась до 24.07.2018 року з особистою заявою та пакетом необхідних документів для отримання означених виплат, розмір недоотриманих сум пенсійних виплат розраховано та виплачено відновлено до вимог ч. 1 ст. 46 Закону, а саме з 24.07.2015 року по 31.01.2018 року у сумі 157019,40 грн. Невиплачених сум пенсійних виплат, на виплату яких ОСОБА_2 мав право але не отримав з власної вини відсутні.

Крім того, відповідач вказує на те, що довідка № 0293/04/07-46 від 05.05.2018 року не містить відомостей про нараховані, але не сплачені суми пенсії ОСОБА_2

З огляду на вищевикладене суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України, в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).

Статтею 2 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, згідно з якою завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративного суду належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав вважати спір публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясувати, у зв'язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

При цьому слід мати на увазі, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом про залишок заборгованості відповідно до свідоцтва про право на спадщину на суму 23383,21 грн., які залишилися недоотриманими після смерті ОСОБА_2

Основним мотивом обґрунтування допущення відповідачем протиправних дій і, як наслідок, несплати належних позивачу, як спадкоємцю нарахованих але не виплачених пенсійних виплат.

При цьому суд звертає увагу, що захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових відносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Адміністративне судочинство здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, зокрема щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг (п.3 ч.6 ст. 12 КАС України).

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки судом встановлено, що позовну заяву ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд закриває провадження у справі.

Приписами частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд роз'ясняє, що справу слід розглядати в порядку цивільного судочинства, місцевим загальним судом за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 238, 239, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними дії Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у виплаті залишку заборгованості відповідно до свідоцтва про право на спадщину на суму 23383,21 грн., зобов'язання Костянтинівсько - Дружківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 залишок заборгованості відповідно до свідоцтва про право на спадщину на суму 23383,21 грн., які залишились недоотримані після смерті ОСОБА_2.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини ухвали проголошена у судовому засіданні 13 лютого 2019 року в присутності представника відповідача.

Повний текст ухвали складено та підписано 18 лютого 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.