Справа № 607/24084/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 607/24084/18

13 лютого 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.;

позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: Петрика Ю.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява обґрунтована тим, що дохід його сім'ї за 2017 рік, яка складається з двох осіб, становить 113400,00 грн., середньомісячний дохід на одного члена родини становить 4725,00 грн.

Середньомісячні витрати на оплату житлово-комунальних послуг становлять: утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - 224,00 грн.; газопостачання - 150,00 грн.; централізоване постачання холодної води - 120,00 грн.; централізоване постачання гарячої води - 500,00 грн.; централізоване опалення - 300,00 грн. (в опалювальний період дана плата сягає 2500,00-3000,00 грн.); електропостачання - 220,00 грн.; вивезення побутових відходів - 18,34 грн.

Позивач 03.10.2018 року звернувся до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії.

24.10.2018 року Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради було надіслано лист позивачу із витягом проколу, яким ОСОБА_1 повідомили, що після розгляду поданих ним документів було вирішено відмовити у призначенні йому субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з огляду на те, що відповідно до п.7 Положення про порядок призначення житлових субсидій, житлову субсидію не може бути призначено оскільки, в особи зі складу домогосподарства ОСОБА_1 відсутні доходи, і така особа перебувала за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. А саме дочка позивача - ОСОБА_4, яка на момент звернення зареєстрована за адресою, перебувала за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховується доходи для призначення житлової субсидії.

Позивач вважає таке рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його дочка з 2013 року постійно проживає в Італії у м.Рим з чоловіком та двома дітьми, веде там домогосподарство, про що було надано відповідні довідки (витяг з акту про одруження та довідка про склад сім'ї), відтак фактична кількість осіб, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 становить дві особи.

Ухвалою судді адміністративну справу №607/24084/18 передано на розгляд Тернопільського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді від 28.12.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №607/24084/18 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.01.2019 року представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що 03.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення житлової субсидії. Комісією з питань надання громадянам житлових субсидій було розглянуто заяву та прийнято рішення від 18.10.2019 року №19 про відмову у призначенні житлової субсидії відповідно до п.7 Положення про порядок призначення житлових субсидій, оскільки в особи зі складу домогосподарства, а саме доньки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відсутні доходи і вона перебувала за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії.

Відтак, представник відповідача зазначив, що Управління соціальної політики Тернопільської міської вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до довідки складеної секретарем судового засідання, судове засідання 28.01.2019 року не проводилося у зв'язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні та відкладене до 31.01.2019 року о 12:00 год.

25.01.2019 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що наведені аргументи у відзиві на позов не визнає.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року, в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено до 10:30 год. 13 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 13.02.2019 року, в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, замінено неналежного відповідача Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на належного - Виконавчий комітет Тернопільської міської ради.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив в повному обсязі з мотивів наведених у відзиві на позов, просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні факти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03.10.2018 року звернувся до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії.

До вказаної заяви позивач додав декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися, у якій вказав дані про осіб, які входять до складу домогосподарства, і їх зареєстроване місце проживання у житловому приміщенні/будинку, а саме: ОСОБА_1 (сімейний стан - одружений), ОСОБА_6 (сімейний стан - одружена) та ОСОБА_4 (сімейний стан - донька) де в графі примітки вказав, що вона постійно проживає в Італії.

На підтвердження даного факту позивачем також було надано витяг з акту про одруження від 31.01.2013 року (11-14) складеного реєстратором актів цивільного стану Відділу РАЦС Анціо (Італія) та довідку про склад сім'ї ОСОБА_4, яка проживає АДРЕСА_2 від 23.08.2018 року (а.с.15-18), складену працівником відділу реєстрації населення, про те, що в реєстрі проживаючого населення зазначена наступна сім'я: ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10.

Рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 04.10.2018 року №150924 заяву ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії передано на розгляд Комісії з питань надання житлових субсидій відповідно до п.9 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою КМУ від 27.04.2018 року №329.

10 жовтня 2018 року працівником Управління соціальної політики Тернопільської міської ради було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №4403, в якому зазначено, що заявник - пенсіонер, отримує пенсію за віком та працює в ПП «Укртехзахист» електромеханіком, дружина - пенсіонер, донька - вийшла заміж за громадянина Італії ОСОБА_9 в 2012 році і проживає в Італії.

Комісією з питань надання громадянам житлових субсидій, яка створена рішенням Виконавчого комітету Тернопільської місткої ради від 09.12.2015 року №74 «Про створення комісії з питань надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг» з наступними змінами (рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.12.2015 року № 74, рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.07.2017 року №483 та рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 23.05.2018 року №409) (а.с.50-57) було розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії від 03.10.2018 року та 18.10.2018 року прийнято рішення №19 (оформлене протоколом) про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 відповідно до п.7 Положення про порядок призначення житлових субсидій, оскільки в особи зі складу домогосподарства ОСОБА_4 відсутні доходи, і така особа перебувала за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії.

Не погодившись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року №329) (далі - Положення № 848).

Відповідно до п.1 Положення №848 (тут і далі по тексту в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій:

щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, а саме:

- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;

- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами;

- щомісячної житлової субсидії на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об'єднання), а саме:

- витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів;

- витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;

- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.

Житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Згідно пункту 2 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до пункту 3 Положення №848, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Пунктом 4 Положення № 848 передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, внеску/платежу об'єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов'язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Положення №848, житлову субсидію за рішенням комісії не може бути призначено у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім'ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, і такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадку, зазначеного в абзаці четвертому пункту 7 цього Положення). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування або навчання за кордоном, що підтверджується відповідними документами.

Поряд із цим, суд зазначає, що відповідно п. 9 Положення №848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства, які зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку) на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Як зазначалося вище, 10 жовтня 2018 року працівником Управління соціальної політики Тернопільської міської ради було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №4403, в якому зокрема зазначено, що донька позивача вийшла заміж за громадянина Італії ОСОБА_9 в 2012 році і проживає в Італії.

Тобто, працівником Управління соціальної політики Тернопільської міської ради при обстеженні матеріально-побутових умов сім'ї позивача встановлено, що його донька ОСОБА_4 фактично не проживає за адресою АДРЕСА_1.

Також, суд звертає увагу на те, що даний факт підтверджується витягом з акту про одруження від 31.01.2013 року (11-14) складеного реєстратором актів цивільного стану Відділу РАЦС Анціо (Італія) та довідкою про склад сім'ї ОСОБА_4, яка проживає АДРЕСА_2 від 23.08.2018 року (а.с.15-18), складену працівником відділу реєстрації населення, про те, що в реєстрі проживаючого населення зазначена наступна сім'я: ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10.

Суд також бере до уваги пояснення позивача про те, що з моменту виїзду за кордон його донька з ним не проживає і лише один раз його відвідувала.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що Комісія з питань надання громадянам житлових субсидій протиправно відмовила ОСОБА_1 в призначенні житлової субсидії з наведених підстав, оскільки ОСОБА_4 з позивачем не проживає.

Відтак дане рішення від 18 жовтня 2018 року № 19 в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні житлової субсидії слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до ч.4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За змістом частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради (46001, м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань надання громадянам житлових субсидій від 18 жовтня 2018 року № 19 в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні житлової субсидії.

Зобов'язати Виконавчий комітет Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії від 03 жовтня 2018 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 18 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.