Справа № 308/11044/18
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1457/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Івановим А.П., час ухвалення судового рішення 11 год 39 хв у м. Ужгород) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Закарпатської митниці ДФС №4276/30500/18 від 19.08.2018 у справі про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2018 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2018 та прийняти постанову, якою задовольнити його позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що митними органами при оформлені його транспортного засобу не було повідомлено, що його транспортний засіб оформлений у митному режимі транзит, а був впевнений, що ввезений транспортний засіб знаходиться в митному режимі «тимчасове ввезення строком до 60 діб». Вважає, що порушення митних правил відбулося через помилку працівника митного органу при оформленні транспортного засобу, а тому його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 19.09.2018 заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Живицьким В.А. у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було прийнято постанову №4276/30500/18 у справі про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Із вказаної постанови слідує, що 04.09.2018 в зону митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС на смугу «зелений коридор» (в напрямку виїзду з України) заїхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ E290», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1.

Позивачем в пункті пропуску через Державний кордон України подано наступні документи : талон для переміщення по смузі «зелений коридор», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 25.11.2013, свій паспорт НОМЕР_4 від 25.06.2012.

Під час перевірки документів, на підставі ПІК «Інспектор 2006» та центральної бази даних ЄАІСД було встановлено, що даний транспортний засіб був ввезений громадянином ОСОБА_1 в строк до 24.08.2018, проте, вивезення автомобіля марки «MERCEDES-BENZ E290» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснено 04.09.2018, чим перевищено термін транзиту більше ніж на 10 діб.

В своїх поясненнях від 04.09.2018 ОСОБА_1 зазначив, що мав намір ввезти автомобіль в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 діб», оскільки прийнятий на тимчасовий консульський облік Консульства України в Ніредьгазі, однак посадова особа митниці оформила транспортний засіб у митному режимі «транзит». Він був впевнений, що ввезений ним автомобіль знаходиться у митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів». За умови обізнаності про оформлення автомобіля в іншому митному режимі він би вивіз його протягом п'яти днів. Вважає, що затримка у вивезенні автомобіля сталася саме через помилку посадової особи митниці.

Розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, відповідач прийшов до висновку, що такими діями позивач вчинив порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи позивача про відсутність в його діях умислу на вчинення адміністративного правопорушення та вказав, що суб'єктивна сторона інкримінованого позивачу порушення митних правил може полягати у формі необережності, що в свою чергу не виключає відповідальність позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

У статті 90 МК України міститься визначення, за яким транзит це - митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч.1 ст.92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Відповідно до ч.1 ст.93 цього Кодексу товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні : 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Пунктом першим частини першої статті 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно частини другої цієї статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається : 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до ст.102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу (ч.5 ст.102 МК України).

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є : аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Водночас, як в позовній заяві, так і у апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що перебуває на тимчасовому консульському обліку в Консульстві України та згідно ч.3 ст.380 МК України має право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов'язання про зворотне вивезення один транспортний засіб особистого користування на строк до 60 днів протягом одного календарного року, що даному випадку ним і було зроблено.

Наведені вище доводи позивача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що за даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску та протоколом опитування у справі про порушення митних правил №4276/30500/18 від 25.09.2018, 19.08.2018 о 08:33:13 ОСОБА_1 в'їхав транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ E290», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 в режимі транзит. При цьому, ОСОБА_1 були роз'яснені умови транзиту транспортного засобу, попереджено про порушення умов та ознайомлено зі змістом статті 95 МК України.

Отже, позивача було повідомлено про режим ввезення транспортного засобу та відповідальність за його порушення.

Вказана обставина, на думку колегії суддів, спростовує доводи апелянта про ввезення транспортного засобу в режимі тимчасового ввезення до 60 днів.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність оспорюваної постанови, оскільки відповідачем було доведено факт вчинення адміністративного проступку, а притягнення до адміністративної відповідальності відбулося з дотриманням вимог митного законодавства.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2018 року по справі №908/11044/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 14.02.2019.