Справа № 214/8406/18
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/8406/18
2-а/214/56/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 лютого 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/8406/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, лейтенанта поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, який згодом було уточнено, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначає, що 03.12.2018 року лейтенантом поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровська область, ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАВ № 771963 про накладення адміністративного стягнення у справі про аміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Зі змісту вищезазначеної постанови вбачається, що він 03.12.2018 року о 20-35 год. керуючи транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1, порушив п. 15.9 ПДР порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

З вищезазначеною постановою позивач не, вважає, що правопорушення він не вчиняв, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчать про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

17 січня 2019 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на адміністративний позов про оскарження постанови серії ЕАВ № 771963 від 03.12.2018 року.

З вищезазначеного відзиву вбачається, що ним під час патрулювання, 03.12.2018 року було помічено, що в м. Кривому Розі Центрально-Міського району по вул. Карла Маркса біля буд. 48 водій ОСОБА_1, як зясувалось після спілкування, керуючи автомобілем ОСОБА_3, з д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 ( е) ПДР України.

Після того, як були помічені ознаки того, що позивач порушив ПДР та був зупинений, він підійшов до автомобіля, представився згідно з п. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», після чого згідно п. 1.1. та п. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», повідомив про те, що ведеться відео фіксація та причини зупинки, а саме те, що позивач здійснив зупинку ближче 30 метрів до посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Зачитавши позивачу його права зазначені у ч. 1 ст. 263 КУпАП та ст.. 63 Конституції України.

Після зясування усіх фактичних даних нею було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, порушення правил зупинки, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил життя, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншою особою, ним законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф в розмірі 255 грн. шляхом винесення постанови ЕАВ № 771963 від 03.12.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлені про дату, місце та розгляду справи, до зали судового засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання також не з'явився. У відзиві до позовної заяви зазначив, що у зв'язку з виконанням службових обовязків просить суд розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 771963 від 03.12.2018 року ОСОБА_1

03.12.2018 року в м. Кривий Ріг, по вул. Карла Макса, буд. 48, порушив п. 15.9 ПДР порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів ( а.с.6).

В звязку з чим позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. ( а.с.6)

Отже, предметом цього спору є постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 122 КУпАП.

Відповідач, як на підставу в відмові задоволення позовних вимог посилається на те, що винесена ним постанова є законною, обґрунтованою.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 15.9 (е) ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Таким чином, зупинка транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, в разі їх відсутності - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків, створює об'єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП.

При цьому, пунктом 15.9 (е) ПДР України однозначно визначено, що відстань у 30 метрів визначається від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, і лише у разі їх відсутності визначається від дорожнього знака, яким позначена зупинка маршрутних транспортних засобів.

Відповідно мотивувальної частини постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач здійснив зупинку ближче ніж 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засова, чим порушив п.15.9 е ПДР України.

Так, судом було встановлено, що відповідачем до відзиву, в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, долучено відеозапис на DVD диску.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про здійснення будь-якої фіксації правопорушення.

Таким чином, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення 03 грудня 2018 року серії ЕАВ № 771963 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису з нагрудної камери інспектора не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідно до приписів ст.ст. 73, 74 КАС України.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 15.9 (е) Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів тощо.

Проте, як встановлено судовим розглядом та підтверджується матеріалами справи, будь-яких доказів, які свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням субєкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд приймає до уваги посилання позивача, що відповідач повинен довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема довести факт вчинення ним порушень ПДР України.

Крім того, рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією ВС висвітленою в постанові суду від 30 травня 2018 року у справа №337/3389/16-а

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а відтак і довести факт вчинення позивачем порушення Правил відповідними доказами.

Однак, відповідачем в порушення, вимог ст. 77 КАС України суд не надано жодних доказів, що порушення позивачем п. 15.9 «е » ПДР України

Отже, судом встановлено, що доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1ст. 121 КУпАП відповідач суду не надав.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивача про скасування постанови серії ЕАВ № 771963 від 03.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в т.ч. скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 122 ч. 1, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, лейтенанта поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 771963 від 03.12.2018 рок, винесену лейтенантом поліції ППП м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області, ( 1 батальйон, 1 рота) ОСОБА_2, до ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідача: ОСОБА_2, лейтенант поліції ППП в м. Кривий Ріг УПП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області, вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко