Справа № 815/1990/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 р.м. ОдесаСправа № 815/1990/18

Категорія: 8.3 Головуючий в І інстанції: Єфіменко К.С.

Дата та місце ухвалення рішення: 03.08.2018 р. м. Одеса

Пятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «АС Попаз» до Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Трейдінг Україна», про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року з позовом до суду звернулось Фермерське господарство «АС Попаз» до Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Трейдінг Україна», про визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України № 391855/38468151 від 11.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 33 від 26.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Фермерським господарством «АС Попаз», зобовязання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 33 від 26.11.2017 року, подану Фермерським господарством «АС Попаз», визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України № 391856/38468151 від 11.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 32 від 26.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Фермерським господарством «АС Попаз», зобовязання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 32 від 26.11.2017 року, подану Фермерським господарством «АС Попаз», визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України № 418759/38468151 від 14.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 35 від 27.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Фермерським господарством «АС Попаз», зобовязання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 35 від 27.11.2017 року, подану Фермерським господарством «АС Попаз», визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України № 427012/38468151 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 36 від 29.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Фермерським господарством «АС Попаз», зобовязання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 36 від 29.11.2017 року, подану Фермерським господарством «АС Попаз».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України № 391855/38468151 від 11.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 33 від 26.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Фермерським господарством «АС Попаз».

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України № 391856/38468151 від 11.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 32 від 26.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Фермерським господарством «АС Попаз».

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України № 418759/38468151 від 14.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 35 від 27.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Фермерським господарством «АС Попаз».

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України № 427012/38468151 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 36 від 29.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Фермерським господарством «АС Попаз».

Зобовязано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 32, № 33 від 26.11.2017 року, № 35 від 27.11.2017 року, № 36 від 29.11.2017 року, подані Фермерським господарством «АС Попаз».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповному зясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи. Так, апелянт вказує на те, що оскаржувані рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації представлених позивачем податкових накладних є повністю обґрунтованими у звязку із наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішень про реєстрацію податкових накладних. Апелянт зазначає, що вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача, не прийнявши до уваги доводів відповідача, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.11.2017 року, 27.11.2017 року, 29.11.2017 року позивачем були укладені з ТОВ «АДМ Трейдінг Україна» (Покупець) договори поставки № 170/1-106283, № 185/1-106777, № 170/1-100077, № 170/1-101699 відповідно.

Відповідно до п. 1.1 вказаних Договорів поставки Постачальник зобовязується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити Пшеницю 2-го, 3-го, 5-го класу українського походження урожаю 2017 року, код Товару згідно УКТ ЗЕД 1001 насипом на умовах, передбачених даних Договором.

Згідно з п. 2.1 наведених Договорів поставки кількість (вага) Товару складає 46,860 тон; 24,040 тон; 23,740 тон; 37, 560 тон +/- 5% за вибором Покупця.

Пунктами 3.2, 4.1, 4.2 Договорів поставки передбачено, що загальна вартість Договору з ПДВ складає: 257729, 81 грн., 127412, 40 грн., 130569, 90 грн., 207706, 64 грн. відповідно. Постачальник здійснює поставку Товару в повному обємі на умовах БАР згідно «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року Укрелеваторпром ПрАТ, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 52/1 в строк до 28 листопада 2017 року, 29 листопада 2017 року, 01 грудня 2017 року відповідно. Поставка Товару здійснюється автомобільним транспортом.

Також, суд першої інстанції встановив, що 24.11.2017 року, 27.11.2017 року, 29.11.2017 року вказаними контрагентами були укладені Додаткові угоди № 1 до Договорів №№ 170/1-106283, 185/1-106777, 170/1-100077, 170/1-101699, якими п. 5.1 Договорів викладено в наступній редакції: «Покупець здійснює оплату 80% вартості Товару шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку Постачальника, протягом 3-х (трьох) банківських днів від дати отримання наступних документів: оригінал рахунку фактури, оригінал видаткової накладної, реєстру прийнятих автомобілів на зерновому складі з значенням номера ТТН. Оплата решти вартості Товару здійснюється Покупцем, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку Постачальника, протягом 3-х (трьох) банківських днів від дати реєстрації податкової накладної, складеної та зареєстрованої Постачальником в ЄРПН, відповідно до вимог ст. 187 та ст. 201 Податкового кодексу України.

Крім того, з матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 26.11.2017 року, 27.11.2017, 29.11.2017 року ФГ «АС Попаз» та ТОВ «АДМ Трейдінг Україна» були підписані видаткові накладні № 32, № 33, № 35, № 36 щодо поставки товару за укладеними договорами.

ФГ «АС Попаз» були складені податкові накладні: № 32 від 26.11.2017 року на суму 257729,81 грн. (в т.ч. ПДВ 42954,97 грн.), № 33 від 26.11.2017 року на суму 127412,10 грн. (в т.ч. ПДВ 21235,35 грн.), № 35 від 27.11.2017 року на суму 130569,90 грн. (в т.ч. ПДВ 21761,65 грн.), № 36 від 29.11.2017 року на суму 207706,64 грн. (в т.ч. ПДВ 34617,77 грн.) та направлено їх для реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до квитанцій № 1, які надіслані автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України версія 2.2.13.6, по податковим накладним № 32, № 33, № 35, № 36, останні були доставлені до ДФС України 28.11.2017 року, 01.12.2017 року, однак їх реєстрація була зупинена.

Як вбачається з даних квитанції ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567. За результатом опрацювання ЄМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД та запропоновано надати пояснення.

ФГ «АС Попаз» було надіслано відповідачу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, від 03.12.2017 року, від 05.12.2017 року, від 07.12.2017 року, в яких було надано пояснення щодо реальності господарських операцій.

До даних повідомлень були прикріплені, зокрема, наступні документи: договори поставки; додаткові угоди; ТТН; довіреності; видаткові накладні; рахунки; виписки по банківським рахункам; звіти про збирання урожаю сільськогосподарських культур; відомості про наявність земельних ділянок.

По зазначених повідомленнях позивачу прийшли квитанції щодо підтвердження отримання їх відповідачем.

Комісія Державної фіскальної служби України рішеннями від 11.12.2017 року, від 14.12.2017 року, від 15.12.2017 року № 391855/38468151, № 391856/38468151, № 418759/38468151, № 427012/38468151 відмовила у реєстрації податкових накладних № 32, № 33, № 35, № 36 відповідно, у звязку із наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних рішень щодо відмови у реєстрації податкових накладних, виписаних позивачем.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 6 зазначено наказу моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75% загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Цим же наказом затверджений Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до цього Переліку для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 190 від 29.03.2017 року (чинної та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, підставами для зупинення реєстрації спірних податкових накладних є виявлення невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах з УКТ ЗЕД.

Водночас, аналізуючи зміст таких рішень відповідача, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність зупинення реєстрації спірних податкових накладних, як передумови прийняття відповідних рішень Комісії, адже у квитанціях, відповідачем не вказано, ані конкретного критерію (відповідного підпункту пункту шостого) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567.

Натомість, позивач надав ДФС України всі первинні документи та пояснення щодо походження, придбання такого товару (договори, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, рахунки-фактури, податкові накладні).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що надані ФГ «АС Попаз» документи на адресу відповідача, цілком відповідають вимогам, викладеним у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, всупереч визначеній в оскаржуваних рішеннях підставі їх прийняття податковим органом у рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Так, з самих оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних вбачається, що вони прийняті з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена підстава є лише цитатою з постанови Кабінету Міністрів України № 190 від 29.03.2017 року.

В свою чергу, у самих рішеннях відсутня будь-яка конкретизація, які саме документи, надані позивачем, складені з порушенням законодавства, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, відповідачем не надано такої конкретизації претензій до первинних документів.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених вимог щодо визнання протиправними та скасування рішень відповідача про відмову у реєстрації спірних податкових накладних та зобовязання відповідача здійснити відповідну реєстрацію представлених податкових накладних.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для задоволення поданої скарги, посилається лише висновки оскаржуваних рішень. Водночас, як вже зазначалось вище такі висновки спростовуються матеріалами справи та судом апеляційної інстанції усім наведеним висновкам надано оцінку.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 15.02.2019 р.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька