Справа № 825/293/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

19 лютого 2019 року

справа №825/293/13-а

адміністративне провадження №К/9901/25726/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2016 року у складі судді Соломко І.І.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у складі суддів Степанюка А.Г., Кузьменка В.В., Шурка О.І.

у справі № 825/293/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Ясен»

до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

У січні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Продовольча компанія «Ясен» (далі Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової служби (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому (з урахуванням зменшення позовних вимог) просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість та про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток, з мотивів безпідставності їх прийняття.

24 вересня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання про заміну відповідача його правонаступником Чернігівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області, яке задоволено Судом.

Чернігівський окружний адміністративний суд постановою від 18 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року, позов задовольнив, визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 16 листопада 2012 року № 0 та № . Рішення суду вмотивовано тим, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Вищий адміністративний суд ухвалою від 27 квітня 2016 року скасував рішення судів попередніх інстанцій та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Приймаючи рішення суд виходив з того, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам податкового органу про безтоварність операцій з поставки позивачу товарів.

Постановою від 8 серпня 2016 року Чернігівський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив у повному обсязі. Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27 вересня 2016 року залишив рішення суду першої інстанції без змін. Суди при прийнятті рішення виходили з того, що позивачем надано первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю його контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення.

У листопаді 2016 року податковий орган подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач 12 грудня 2016 року надав заперечення на касаційну скаргу. Доводи, викладені в запереченні, повторюють доводи судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення судів першої та апеляційної інстанції відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що Товариство як юридична особа зареєстроване виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 13 грудня 1995 року (ідентифікаційний код 00381048), перебуває на податковому обліку у відповідача та в спірний період було платником податку на додану вартість (свідоцтво платника ПДВ № 100247109 від 02.10.2009).

1 жовтня 2012 року податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка щодо декларування в податковій звітності з податку на додану вартість у складі податкового кредиту операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стартінг» за травень-липень 2011 року; з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нікоіл» за травень, жовтень 2008 року; з Товариством з обмеженою відповідальністю «Флоратекс» за грудень 2009 року; з Приватним підприємством «Еверест» за березень 2011 року; з Приватним підприємством «Технодім Трейдінг» за квітень 2011 року; з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Нові Перспективи» за травень 2011 року, за результатами якої складено акт №1926/22/00381048 від 1 жовтня 2012 року.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16 жовтня 2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 519 584,00 грн., в т.ч. 489077,00 грн. - за основним платежем та 30 507,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

8 жовтня 2012 року податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача щодо декларування в податковій звітності з податку на прибуток операцій з вищезазначеними контрагентами у відповідних звітних періодах, за результатами якої складено акт №1967/22/00381048 від 8 жовтня 2012 року.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23 жовтня 2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 565 750 грн, в т.ч. 565 519,00 грн - за основним платежем та 231,00 грн - за штрафними санкціями.

За наслідками розгляду первинної скарги Державна податкова служба Чернігівської області прийняла рішення №1642/10/10/-215 від 12 листопада 2012 року, яким скасувала податкове повідомлення-рішення № від 16 жовтня 2012 року в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму штрафної санкції у розмірі 92,00 грн в іншій частині (519492,0 грн.) залишила рішення без змін, а скаргу в цій частині - без задоволення та податкове повідомлення-рішення № від 23 жовтня 2012 року в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму штрафної санкції у розмірі 115,00 грн в іншій частині (565635,0 грн) залишила рішення без змін, а скаргу в цій частині - без задоволення.

На підставі висновків рішення Державної податкової служби Чернігівської області №1642/10/10/-215 від 12 листопада 2012 року податковим органом винесено податкові повідомлення - рішення: № від 16 листопада 2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 519 492 грн., в т.ч. 489 077,00 грн. - за основним платежем та 30 415,00 грн. - за штрафними санкціями та № від 16 листопада 2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток у розмірі 565 635,00 грн., в т.ч. 565 519,00 грн. - за основним платежем та 116,00 грн. - за штрафними санкціями.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При вирішенні питання щодо правильності застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, Суд виходить з наступного.

Доводи касаційної скарги податкового органу у цій частині зводяться виключно до непогодження з оцінкою суду встановлених обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено. Податковим органом лише наводяться доводи щодо наявності повноважень на використання податкової інформації при проведенні перевірок.

Зауваження щодо змісту податкових накладних та порядку їх оформлення у відповідача відсутні.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Податковий орган посилається на те, що під час судового засідання вказував на провадження в кримінальній справі, порушеної за фактом фіктивного підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Делтімекс», у межах якої встановлено створення «конвертаційного центру», до складу якого входить Товариство з обмеженою відповідальністю «Стартінг», контрагент позивача. Податковим органом додано до матеріалів справи вирок, яким визнано винними засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Делтімекс-Профі».

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За приписами частини 4 вказаної статті вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 3 лютого 2012 року у справі № 1-273/12 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними в створенні та придбанні суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинених повторно, тобто у вчинені злочину, передбаченому частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України.

Вищезазначений вирок досліджено судами першої та апеляційної інстанції. Судами враховано, що матеріалами справи не підтверджується відносини позивача з даними контрагентами. За таких обставин, Верховний Суд погоджується з думкою судів попередніх інстанцій, що вказаний вирок не має преюдиційного значення при розгляді даної справи.

Верховний Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано виходили з правомірності дій платника податків та зазначили, що договори, на підставі яких виникли господарські операції, нікчемними у судовому порядку не визнавались, будь-яких злочинних дій суб'єктів господарювання, підтверджених рішеннями судів, що набрали законної сили, не встановлено, реальність господарських операцій підтверджена належними і допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого, касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі № 825/293/13-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер