Справа № 824/443/18-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/443/18-а

Головуючий у 1-й інстанції:Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

07 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

Представника відповідача: Цепенди Андрія Ігоровича

представника ОСОБА_5: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Регіонального сервісного центру Міністерства Внутрішніх справ в Івано-Франківській області та ОСОБА_5 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру Міністерства Внутрішніх справ в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Регіонального сервісного центру Міністерства Внутрішніх справ в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням Регіональний сервісний центр Міністерства Внутрішніх справ в Івано-Франківській області та ОСОБА_5 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Статтею 309 КАС України визначено строк розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1. вказаної статті, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Частиною 2 ст. 309 КАС України визначено, що у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру Міністерства Внутрішніх справ в Івано-Франківській області.

Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 було відкрито згідно ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду 26 листопада 2018 року. Таким чином, двомісячний строк розгляду даної справи вираховується саме з 26 листопада 2018 року.

Оскільки, за клопотанням ОСОБА_5 розгляд справи неодноразово відкладався, у зв'язку з неможливістю прибуття до судового засідання, а двомісячний строк розгляду справи закінчувався 26 січня 2019 року, тому за клопотанням позивача ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2019 року було продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Позивач своїм правом, передбаченим ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційні скарги.

Відповідач та третя особа апеляційні скарги підтримали в повному обсязі просили суд їх задовольнити. Крім того, представник третьої особи зазначив, що в даному випадку розглядається спір про право, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач та його представник в судовому засіданні щодо вимог апеляційних скарг заперечували, просили суд залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Разом з тим, зазначили, що в даному випадку розгляд справи повинен здійснюватись саме за правилами КАС України.

25 січня 2019 року до суду від ОСОБА_5 надійшли клопотання про призначення експертизи та про виклик свідків.

Позивач та його представник щодо заявлених клопотань заперечували та просили відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача щодо задоволення клопотань представника ОСОБА_5 не заперечував.

Дослідивши вказані клопотання, заслухавши думку учасників справи, колегія суддів зазначає, наступне.

Щодо клопотання ОСОБА_5, про виклик та допит свідків, колегія суддів приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку ОСОБА_5 не надано належного обґрунтування тих обставин, яким чином вказані свідки можуть підтвердити правомірності дій відповідача при реєстрації автомобіля " Мерседес - Бенс С-250"

Також, суд прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про проведення експертизи також не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного адміністративного позову є правомірність рішення суб'єкта владних повноважень щодо реєстрації транспортного засобу.

Колегія суддів зазначає, що в своєму клопотанні ОСОБА_5 просить суд провести експертизу з метою встановлення справжності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який є у розпорядженні ОСОБА_2

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що дані обставини не є предметом розгляду адміністративної справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали та перевіривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - скасувати, а провадження у справі - закрити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.10.2007 року набув права власності на автомобіль марки "Мерседес - Бенс С 250", 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

26.05.2016 року в результаті звернення до посадових осіб Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області з метою зняття вказаного автомобіля з обліку для подальшої реалізації, позивачу стало відомо, що 29.07.2014 року зазначений і належний йому автомобіль перереєстрований Регіональним сервісним центром Міністерства Внутрішніх справ в Івано-Франківській області на ОСОБА_5.

Вважаючи такі дії відповідача - Регіонального сервісного центру Міністерства Внутрішніх справ в Івано-Франківській області протиправними та такими, що порушують його права на вказаний об'єкт власності, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем не доведена правомірність його дій при реєстрації транспортного засобу марки "Мерседес - Бенс С 250" за ОСОБА_5, а тому є всі підстави для скасування спірного рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції вважає, що судом було допущено порушення застосування норм права, які регулюють вказані правовідносини, та вбачає наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої).

Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

З установлених судом першої інстанції обставин справи вбачається, що спір у ній виник між ОСОБА_2 та суб'єктом владних повноважень з приводу неправомірності, на думку позивача, прийняття рішення щодо перереєстрації транспортного засобу - за ОСОБА_5При цьому, таке рішення, як випливає із наведених у позові мотивів, порушує його право власності на спірний автомобіль.

Таким чином, у цій справі існує невирішений спір про право на майно, а саме на транспортний засіб нерухомості, а тому подальше оспорювання набуття особою цього права не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства у зв'язку з тим, що адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на об'єкт нерухомого майна. А отже, виникає спір про право цивільне, який вирішується за правилами цивільного судочинства.

При цьому суд звертає увагу, що прийнявши оскаржуване рішення суд першої інстанції надав оцінку праву власності на автомобіль марки "Мерседес - Бенс С 250", 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 та встановив факт належності оспорюваного автомобіля саме ОСОБА_2, а не ОСОБА_5

Тобто в даному випадку Чернівецький окружний адміністративний суд вирішив спір щодо права власності, а відтак в даному випадку наявні цивільні правовідносини, на які юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Преамбула Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України") суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки перегляд законності реєстраційних дій ґрунтується на обставинах, стосовно яких існує спір про право власності на автомобіль марки "Мерседес - Бенс С 250", 1997 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 січня 2017 року по справі №21-1559а/16, у постанові від 31 січня 2017 року по справі №21-1237а/16 та Верховним Судом у постанові від 13 червня 2018 року по справі № 822/2601/16, від 20 червня 2018 року по справі № 820/4146/17 та у постанові від 20.09.2018 у справі №813/6286/15.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених ст. 19 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по даній справі - закриттю.

Колегія суддів роз'яснює позивачу, що він має право звернутись до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Регіонального сервісного центру Міністерства Внутрішніх справ в Івано-Франківській області та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру Міністерства Внутрішніх справ в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 лютого 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.