Справа № 0840/3070/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 лютого 2019 року (17 год. 00 хв.)Справа № 0840/3070/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., секретар судового засідання Аксьонова С.В., розглянув за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (71701, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про скасування рішень та зобовязати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач або ФОП ОСОБА_1О.) до Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1 або ДФС України), Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2 або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову (вх. № 34539 від 29.10.2018) позивач просить суд:

1) скасувати рішення № 657840/НОМЕР_1 від 20.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 5 від 22.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

2) скасувати рішення № 657841/НОМЕР_1 від 20.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 23.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

3) скасувати рішення № 657842/НОМЕР_1 від 20.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 27.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

4) зобов'язати відповідача 1 зареєструвати податкову накладну №5 від 22.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати її прийнятою та зареєстрованою датою направлення - 12.04.2018;

5) зобов'язати відповідача 1 зареєструвати податкову накладну №6 від 23.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати її прийнятою та зареєстрованою датою направлення - 12.04.2018;

6) зобов'язати відповідача 1 зареєструвати податкову накладну №7 від 27.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати її прийнятою та зареєстрованою датою направлення - 13.04.2018.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає про безпідставність прийняття комісією ГУ ДФС рішень про відмову у реєстрації податкових накладних №5 від 22.03.2018, №6 від 23.03.2018, №7 від 27.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказував, що реальність господарських операцій, в межах яких виписані податкові накладні, беззаперечно підтверджується первинними документами, тобто всі здійснені господарські операції є прозорими та стандартними, підтвердженими усіма обов'язковими первинними документами. Ураховуючи викладене, просить скасувати оскаржувані рішення Комісії ГУ ДФС України та зобовязати відповідача 1 зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних з дати їх подання на реєстрацію.

Ухвалою суду від 06.08.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 27.08.2018 продовжено позивачу процесуальний строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.09.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 23.10.2018.

23.10.2018 до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позов (вх. №33607), в якому представник відповідачів позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що комісія ДФС України, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані їй законодавством права правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняла рішення про зупинення реєстрації податкових накладних. Вказує, що позивачем не надано документів у повному обсязі, наявність яких передбачена пунктами 13, 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117. На підставі викладеного, вважає, що у Комісії ДФС були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних накладних №5 від 22.03.2018, №6 від 23.03.2018, №7 від 27.03.2018, у звязку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

23.10.2018 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.11.2018.

У період з 18.11.2018 по 21.11.2018 суддя Калашник Ю.В. була відсутня на роботі, що підтверджується довідкою Запорізького окружного адміністративного суду вих. №02-35/18/65 від 22.11.2018, яка міститься в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 22.11.2018 провадження у справі зупинено до 15.01.2019.

Ухвалою суду від 15.01.2019 провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою суду від 15.01.2019 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи по суті на 15.01.2019.

15.01.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 29.01.2019.

29.01.2019 до суду від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 3769) про розгляд справи у порядку письмового провадження. Представник відповідачів проти задоволення клопотання не заперечує, про що свідчить відповідна відмітка на клопотанні.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У період з 04.02.2019 по 17.02.2019 суддя Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В. була відсутня на роботі (наказ від 21.01.2019 № 10 «Про надання відпустки»), що підтверджується довідкою вих. № 02-35/19/18 від 14.02.2019, яка наявна в матеріалах справи.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності у Виконавчому комітеті Токмацької міської ради 13 липня 2001 року, отримав свідоцтво про державну реєстрацію від 13.07.2001, реєстраційний номер 2 102 017 0000 000218, взятий на податковий облік у Токмацькій ОДПІ з 16.07.2001 за № 244.

Дані про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності як платника ПДВ: свідоцтво від 01.02.2018, видане Токмацькою ОДПІ відповідно до реєстраційної заяви, витяг № 001.

ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність, пов'язану із перебудовою та капітальним ремонтом будівель, а саме: надання послуг по капітальному ремонту будівель на підставі ліцензії серії АЕ № 28008 від 25.10.2013, виданої Держархбудінспекцією України згідно Наказу від 25.10.2013 № 37-Л, термін дії ліцензії з 25.10.2013 по 25.10.2018.

ФОП ОСОБА_1 у своїй діяльності використовує офісні, виробничі (торгівельні, складські приміщення тощо):

- виробнича будівля, склади, гаражі, розташовані за адресою: м. Токмак, вул. 14 Вересня, 230А, які перебувають у приватній власності позивача (договір купівлі-продажу №15/01-07 від 15.01.2007 з ПП «Надра»);

- вбудоване нежитлове офісне приміщення, корисною площею 112,0 кв.м. розташоване за адресою: м. Токмак, вул. Шевченка, 6.14, яке перебуває у приватній власності позивача (договір купівлі-продажу від 10.01.2006, зареєстрований Токмацькою нотаріальною конторою за № 68).

Транспортування товарно - матеріальних цінностей (будівельної продукції) від продавця матеріалів до місця, де виконуються ремонтно-будівельні роботи здійснюється власним вантажним транспортом ФОП ОСОБА_1 Навантажувальні та розвантажувальні роботи провадяться найманими працівниками, які оформлені належним чином. Тобто, ФОП ОСОБА_1 закуповує необхідні для проведення робіт будівельні матеріали (всі буд. матеріали відображені в довідках про вартість виконаних робіт та витрат), які потім транспортує до об'єкта на якому провадяться будівельні роботи.

Також, позивач має у власності рухоме майно (автомобілі):

- легкові: ВАЗ 21053;

- вантажопасажирський: мікроавтобус «Форд Транзит»;

- вантажні: Бортовий тентований автомобіль ГАЗ №330202 414 ЗНГ;

- пасажирські: мікроавтобус «Volkswagen».

Між ФОП ОСОБА_1 (субпідрядник) та ТОВ «Бердянськбудтрест» (генпідрядник) укладено договір субпідряду № 20/12 від 26.12.2017, предметом якого є виконання робіт з реконструкції будівлі під дошкільний навчальний заклад, що розташована за адресою: м. Бердянськ, вул. Європейська, буд. 68-а, в рамках реалізації Грантового контракту між Виконавчим комітетом Бердянської міської ради та Європейським Союзом «Створення комплексної системи надання допомоги вимушеним переселенцям з зони АТО та громаді м. Бердянськ» за № 2015/358-554. Умовами Договору визначено, що генпідрядник приймає виконані належним чином субпідрядником роботи щомісячно, шляхом підписання акту приймання виконаних робіт по формі КБ-2в та довідок Ф № КБ-3, які є підставою для розрахунків за виконані роботи. Всі роботи по обєкту повинні бути виконані субпідрядником та передані генпідряднику до 20.05.2018. Вартість робіт за цим договором визначається з ПДВ виходячи з обсягів робіт, та визначається в договірній ціні, яка є невідємною частиною цього договору. Загальна вартість договору субпідряду складає 9 602 942,00 грн. Загальна сума авансового платежу складає 30 % від суми договору, що становить 2 280 882,60 грн. без ПДВ. На протязі трьох банківських днів починаючи з 01.02.2018. Генпідрядник перераховує субпідряднику першу частину платежу (15% від загальної суми авансового платежу) у розмірі 432 132,39 грн. Виключно після виконання субпідрядником першої частини авансового платежу та підписання протягом пяти календарних днів акта приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, протягом семи календарних днів генпідрядник здійснює другий платіж (15% від загальної суми авансового платежу) у розмірі 432 132,39 грн. Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до 01.06.2018 та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань (т.1 а.с.21-25).

На виконання умов Договору субпідряду № 20/12 від 26.12.2017, генпідрядником ТОВ «Бердянськбудтрест» на адресу ФОП ОСОБА_1 перераховані кошти на придбання ТМЦ необхідних для проведення робіт з реконструкції, а саме: платіжне доручення № 503 від 22.03.2018 на суму 600 000,00 грн., платіжне доручення № 504 від 23.03.2018 на суму 600 000,00 грн., платіжне доручення № 505 від 27.03.2018 на суму 500 000,00 грн. (т.2 а.с.25, т. 3 а.с.51).

Так, ФОП ОСОБА_1 складено довідки про вартість необхідних для проведення кожного етапу реконструкції товарно - матеріальних цінностей, які шляхом підписання узгоджені з ТОВ «Бердянськбудтрест», та в подальшому, по узгодженій сторонами довідці, ТОВ «Бердянськбудтрест» перерахоні на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 грошові кошти, як попередню оплату для придбання матеріалів, та послуг для виконання будівельно-оздоблювальних робіт, зазначених у довідках про вартість виконаних робіт та витрат.

За рахунок вказаних коштів позивачем придбано матеріальні цінності, які необхідні для виконання робіт, що підтверджуються підсумковими відомостями ресурсів до актів виконаних робіт.

Фактичне придбання будівельних матеріалів підтверджується відповідними видатковими накладними, отриманими від постачальників, платіжними дорученнями, що підтверджують фактичну оплату за отриманий товар та податковими накладними, отриманими від постачальників з доказами реєстрації у ЄРПН, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до приписів п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем при отриманні авансового платежу від генпідрядника ТОВ «Бердянськбудтрест» за договором субпідряду № 20/12 від 26.12.2017 складено податкові накладні:

№5 від 22.03.2018 на загальну суму 600 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 100000,00 грн.

№6 від 23.03.2018 на загальну суму 600 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 100000,00 грн.

№7 від 27.03.2018 на загальну суму 500 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 83333,33 грн. (т.1 а.с.27, 48, 56).

На виконання вимог п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем подано на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в електронному вигляді податкові накладні №5 від 22.03.2018, №6 від 23.03.2018, №7 від 27.03.2018.

Відповідно до Квитанцій № 1 від 13.04.2018, реєстрація ПН №5 від 22.03.2018, №6 від 23.03.2018, №7 від 27.03.2018 зупинена, оскільки ПН відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН (т.1 а.с.26, 47, 55).

17.04.2018 позивачем, на підставі п. 14 Постанови КМУ «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» № 117 від 21.02.2018 (далі Постанова № 117), та п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) направлено письмові повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, по податковим накладним №5 від 22.03.2018, №6 від 23.03.2018, №7 від 27.03.2018 з наданням пояснень (т.1 а.с.34, 50,58).

Також, в електронному вигляді разом з поясненнями податковому органу були надіслані додаткові документи, а саме: копії платіжних доручень на отримання попередньої оплати від замовника (3 аркуша); акти та довідки про вартість робіт та витрат (4 файла на 81 аркушах); договір субпідряду № 20/12 від 26.12.2017 (9 аркушів); видаткові накладні, що підтверджують факт придбання будівельних матеріалів від постачальників (3 файла на 35 аркушах); копії платіжних доручень про оплату постачальникам за придбані будівельні матеріали (3 файла на 32 аркушах); сертифікати якості на придбані ТМЦ (19 аркушів); ліцензія на провадження діяльності серії АЕ № 280008 від 31.10.2013 (2 аркуша); свідоцтва про реєстрацію власних транспортних засобів (4 аркуша). Кількість додатків до пояснення зазначається в повідомленні відповідно до встановленої форми.

Однак, рішенням Комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 657840/НОМЕР_1 від 20.04.2018, № 657841/НОМЕР_1 від 20.04.2018; № 657842/НОМЕР_1 від 20.04.2018 позивачу відмовлено у реєстрації зазначених податкових накладних (т. 1 а.с.37, 51, 59).

Підставою вказаних рішень зазначено платником податку не надано контролюючому органу первинних документів, а саме: договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції.

Вважаючи прийняті відповідачем 2 рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобовязання відповідача 1 зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 16.1.2,16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У даному випадку датою виникнення податкових зобовязань є дата надходження коштів на поточний рахунок у ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» у вигляді авансового платежу від генпідрядника ТОВ «Бердянськбудтрест».

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті188 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пункту 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні приписи наведені у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено таке.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, який включає Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного звязку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів, які складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункти 18 та 19 Порядку).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 20 Порядку).

Згідно з пунктом 23 Порядку, комісією регіонального рівня протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу; щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункт 27).

Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обовязки її членів визначаються Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункт 2 Порядку).

Комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 3 Порядку).

Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена (пункт 19 Порядку).

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії оцінки ступня ризиків).

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкової накладної була зупинена у звязку з тим, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Так, згідно з пп. 1.6. п.1. Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: 1) платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); 2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; 3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); 4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; 5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; 6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; 7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Разом з цим, встановити із наявної в матеріалах справи копії квитанції, які саме із перелічених критеріїв пп. 1.6. п.1. «Критеріїв ризиковості платника податку» стосуються позивача не можливо.

Також, під час розгляду справи судом, відповідачами не було надано суду жодних доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що і рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт критеріїв оцінки без наведення відповідного підпункту є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Як зазначено вище, оскаржувані рішення вмотивовані неподання позивачем копій документів, а саме: договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції.

Разом з цим, сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладеного договору субпідряду № 20/12 від 26.12.2017 та отримання позивачем авансового платежу від генпідрядника ТОВ «Бердянськбудтрест», за вказаним договором, на виконання вимог якого складені спірні податкові накладні.

На думку суду позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №5 від 22.03.2018, №6 від 23.03.2018, №7 від 27.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних з дати їх подання на реєстрацію.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обовязку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачами не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотного.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №657840/НОМЕР_1 від 20.04.2018, № 657841/НОМЕР_1 від 20.04.2018; № 657842/НОМЕР_1 від 20.04.2018 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкових накладних, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, з 01 січня 2018 року пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобовязання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення Комісії ГУ ДФС України про відмову у реєстрації податкових накладних № 657840/НОМЕР_1 від 20.04.2018, № 657841/НОМЕР_1 від 20.04.2018; № 657842/НОМЕР_1 від 20.04.2018 підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобовязання відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №5 від 22.03.2018, №6 від 23.03.2018, №7 від 27.03.2018 з дати їх подання на реєстрацію.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені позивачем на оплату судових витрат, мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (71701, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про скасування рішень та зобовязати вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№ 657840/НОМЕР_1 від 20.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 5 від 22.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 657841/НОМЕР_1 від 20.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 23.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№ 657842/НОМЕР_1 від 20.04.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 27.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №5 від 22.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати її прийнятою та зареєстрованою датою направлення - 13.04.2018.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №6 від 23.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати її прийнятою та зареєстрованою датою направлення - 13.04.2018.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №7 від 27.03.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних та вважати її прийнятою та зареєстрованою датою направлення - 13.04.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5286,00 грн. (пять тисяч двісті вісімдесят шість гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18.02.2019.

Суддя Ю.В. Калашник