Справа № 0940/1718/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/140/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Тимощук О.Л.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 20 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив визнати неправомірними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - Калуське ОУ ПФУ) щодо обчислення пенсії за віком без врахування довідок про заробітну плату № 01-39ВНГ-653 та № 01-39ВНГ-654 від 1 квітня 2014 року та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії з настанням пенсійного віку, а саме з 2 жовтня 2017 року, із врахуванням довідок про заробітну плату № 01-39ВНГ-653 та № 01-39ВНГ-654 від 1 квітня 2014 року, та виплатити заборгованість за весь період.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі № 0940/1718/18 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що на момент розгляду даної справи жодним чинним нормативно-правовим актом не встановлено необхідності подання особою довідки з обов'язковим виключенням із сум заробітної плати районного коефіцієнта, північних надбавок, чи будь-яких інших доплат та підвищень. Неврахування відповідачем поданих довідок свідчить про покладення на позивача надмірного тягаря шляхом зобов'язання його подання довідок за встановленою відповідачем, а не законодавством формою.

У апеляційній скарзі Калуське ОУ ПФУ просить зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом при винесені рішення не враховано що ні Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ні Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення до заробітної плати північної надбавки та районного коефіцієнту. Крім того, судом безпідставно зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 3 жовтня 2017 року, оскільки ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії звернувся до пенсійного органу 8 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, відповідно до копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2, виданого 26 травня 2015 року, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, якому призначено пенсію по інвалідності.

Відповідно до розпорядження № 153337 від 17 березня 2014 року даний вид пенсії позивачу призначено з 10 лютого 2014 року.

25 червня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області (далі - УПФУ в Долинському районі) із заявою, у якій просив врахувати загальний трудовий стаж та стаж у районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців відповідного страхового стажу із врахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки за період роботи з січня 1995 по грудень 1999 роки.

У відповідь УПФУ в Долинському районі направило позивачу листа від 4 грудня 2014 року № 125/Б-13, у якому вказало про те, що підстав для перерахунку пенсії із врахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки за період з січня 1995 року по грудень 1999 року немає, оскільки таке обчислення проводиться виключно за періоди роботи до 01 січня 1992 року. Разом з цим, позивача повідомлено, що лише у разі наявності довідки про заробітну плату після 1 січня 1992 року без урахування районного коефіцієнта та північних надбавок позивач зможе звернутись із відповідною заявою про перерахунок пенсії.

У подальшому, відповідно до змісту листа УПФУ в Долинському районі від 5 травня 2015 року № 2189/03 у відповідь на заяву позивача від 23 квітня 2015 року щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, позивача було повідомлено про відсутність підстав для врахування поданої ним довідки № 01-39 ВМГ-653 від 1 квітня 2014 року про період роботи з 11 жовтня 1994 року по 12 жовтня 2003 року оператором по видобутку нафти і газу через відсутність документів про результати атестації робочих місць. Також позивача було повідомлено про необхідність подання уточнюючої довідки підприємства затвердженого зразка із зазначенням усіх необхідних відомостей, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Водночас, у листі вказано, що позивач набуде права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах при досягненні 58 років за умови підтвердження відповідними довідками періодів роботи з 20 вересня 1985 року по 5 червня 1987 року, з 6 червня 1987 року по 28 лютого 1991 року та з 1 березня 1991 року по 16 червня 1992 року.

Відповідно до копії заяви про призначення/перерахунок пенсії від 8 листопада 2017 року, після досягнення пенсійного (60-річного) віку, позивач звернувся до відповідача із метою переведення його на інший вид пенсії - за віком.

Згідно із листом Калуського ОУ ПФУ від 16 березня 2018 року № 54/5-15, разом із заявою про переведення на інший вид пенсії від 8 листопада 2017 року позивачем подано довідки про заробітну плату за період з 1 липня 1983 року по 31 березня 1985 року, видану Долинським ЛВУМГ 9 жовтня 2017 року № 1347, та з 31 травня 1985 року по 31 травня 1986 року, видану НГВУ «Долинанафтогаз» від 18 жовтня 2017 року № 19А-3056.

Переведення позивача на пенсію за віком здійснено відповідачем із врахуванням 29 років 7 місяців страхового стажу та осучасненого заробітку - 1431,60 грн., обчисленого за періоди 1 липня 1983 року - 31 липня 1988 року (60 місяців), в межах якого період з 1 червня 1986 року по 31 липня 1988 року внесено нулями, та з 1 липня 2000 року по 18 квітня 2010 року, де період з 1 липня 2000 року по 3 квітня 2007 року враховано відповідно до даних персоніфікованого обліку. Страховий стаж позивача згідно із матеріалами пенсійної справи становить 29 років 7 місяців 29 днів, у тому числі 16 років 7 місяців у районах Крайньої Півночі.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що у відповідь на депутатське звернення ОСОБА_2 Калуське ОУ ПФУ направило листа від 4 травня 2018 № 850/Б-1, згідно з яким підставою неврахування поданих позивачем разом із заявою від 25 червня 2014 року довідок № 01-39ВНГ-653 та № 01-39ВНГ-654 від 1 квітня 2014 року про заробітну плату за період з 1 січня 1995 року по 31 грудня 1999 року, виданих ВАТ «Варьеганнефтегаз», слугувало те, у що вказаних довідках суми заробітної плати зазначено із врахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки. Враховуючи вказане, відповідач зазначив, що звертався із запитом про витребування довідок про заробітну плату позивача та у відповідь отримав довідку ВАТ «Варьеганнефтегаз» від 8 серпня 2014 року № 01-39/1447, у якій суми заробітної плати відповідають раніше виданим довідкам про заробітну плату, однак, не зазначено виключення районного коефіцієнту та північної надбавки. Наведені обставини і були підставою для відмови заявнику у проведенні перерахунку пенсії відповідно до поданих довідок.

Окрім цього, у вказаному листі відповідач зауважив, що звертався із запитами про витребування довідок про заробітну плату за періоди роботи позивача у Російській Федерації з 1987 по 2003 роки та з 2005 по 2007 роки. У відповідь на адресу відповідача 9 лютого 2018 року надійшла довідка про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 1 січня 2006 року по 3 квітня 2007 року, видана ЗАО «Самотлорнефтепромхім», у якій суми районного коефіцієнту та районної надбавки вказано у окремій графі. З огляду на це, як стверджував відповідач у листі, ним запропоновано позивачу звернутись із заявою про перерахунок пенсії на підставі отриманої довідки, однак, після реєстрації такої заяви у електронному журналі, позивач відмовився від її підписання і підстави для здійснення такого перерахунку відсутні.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся із позовною заявою до адміністративного суду.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у солідарній системі, призначення, перерахунок та виплати пенсії врегульовано розділом VI Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Як встановлено частиною 1 статті 40 вказаного розділу цього Закону, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до пункту 2 статті 41 Закону № 1058-IV суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом «в» пункту 7 вказаного Порядку (у редакції від 22 жовтня 2010 року), до заяви про призначення пенсії за віком, для підтвердження заробітної плати подається довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а починаючи з 1 липня 2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, додатком 3. Особи, яким пенсія призначається відповідно до міждержавних Договорів (Угод) в галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1.

Статтею 66 Закону «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), що набрав законної сили з 1 січня 1992 року, встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ні Законом № 1788-XII, ні Законом № 1058-IV не врегульовано питання включення до заробітної плати для обчислення пенсії північної надбавки та районного коефіцієнта.

Проте, як встановлено Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15 травня 1990 року № 1480-I (далі - Закон № 1480-I) особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсії враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

При цьому, статтею 78 Закону № 1480-I передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Крім того, частиною 3 статті 96 вказаного Закону передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Районний коефіцієнт - показник відносного збільшення заробітної плати з метою компенсації додаткових витрат і підвищених витрат праці, пов'язаних з виконанням роботи і проживанням в регіонах з важкими кліматичними умовами.

Тобто, такий коефіцієнт пов'язаний саме із проживанням та роботою особи на території, в тому числі, районів Крайньої Півночі.

Щодо доводів відповідача про невідповідність поданих позивачем довідок вимогам законодавства, апеляційний суд виходить з такого.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено форму довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, згідно з якою затверджений бланк не містить спеціальної графи для відомостей про застосовані надбавки та підвищення.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено апеляційним судом, відповідно до копії довідки № 01-39ВНГ-654 від 1 квітня 2014 року (а.с. 76, зворотній бік) така містить необхідну інформацію стосовно первинних документів, що слугували підставою її видання, а саме: особові рахунки ОСОБА_1 за 1995-1999 роки, фонд № 17 БН, 1 ВНГ.

Крім того, відповідно до листа Відкритого акціонерного товариства «Варьенаннефтегаз» № 3384/03 від 3 липня 2014 року архівна довідка від 1 квітня 2014 року № 01-39ВНГ-654 оформлена відповідно до місцевого законодавства та на основі наявних архівних даних підприємства. У листі вказано також про те, що розмежування окремих сум районного коефіцієнта і північної надбавки працівниками архівної установи не здійснюється, що передбачено правилами роботи архіву (а.с.83).

Таким чином, слід погодитись із висновком суду першої інстанції, що наведене не суперечить приписам чинного законодавства, а саме, абзацу 2 пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1. Відповідно до вказаного пункту, у випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Виходячи з наведеного, на думку апеляційного суду, оскільки надання відповідачу довідки із зазначенням відповідних сум заробітної плати без відповідних надбавок не є можливим, а архівна довідка від 1 квітня 2014 року № 01-39ВНГ-654 містить відомості про розмір районного коефіцієнта, що становить 1,7 та північної надбавки - 50%, що підтверджується і копією довідки Відкритого акціонерного товариства «Варьеганнефть» від 27 березня 2014 року № 02-4/45-226 (а.с. 77), то наявність таких відомостей дозволяє відповідачу самостійно вирахувати необхідні суми заробітку для обчислення пенсії без врахування районного коефіцієнта та північної надбавки.

Разом з тим апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 3 жовтня 2017 року виходячи з такого.

Згідно з вимогами частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

З матеріалів справи слідує, що позивачу з 2 лютого 2014 року призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Як слідує з матеріалів справи, із заявою про переведення на інший вид пенсії позивач звернувся 8 листопада 2017 року.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача відповідачу слід проводити саме з дня подання відповідної заяви 8 листопада 2017 року, а не з 3 жовтня 2017 року, як помилково зазначено судом першої інстанції, оскільки в даному випадку має місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не призначення пенсії вперше.

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада у справі № 0940/1718/18 та позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком без врахування довідок № -39ВНГ-653 та № 01-39ВНГ-654 від 1 квітня 2014 року.

Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії, починаючи з 8 листопада 2017 року, на підставі довідок № 01-39ВНГ-653 і № 01-39ВНГ-654 від 1 квітня 2014 року без урахування зазначених у них районних коефіцієнтів та північних надбавок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області (, 77304, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Біласа і Данилишина, 2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 14 лютого 2019 року.