Справа № 304/1732/18
Суддя: Ганько І. І.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/1732/18
Провадження № 2-а/304/4/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 304/1732/18 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови у справі про правопорушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 02 грудня 2018 року за допомогою засобів поштового зв'язку отримала постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. про порушення митних правил № 5052/30500/18 від 28 листопада 2018 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 470 МК України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 грн. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що винесена всупереч вимогам ст. ст. 24, 55, 59, 62 Конституції України та ст. ст. 33, 245, 251, 268, 280, 283 КУпАП. Так, постанова ухвалена на підставі протоколу про порушення митних правил, складеного відносно неї десь у кінці жовтня 2018 року, коли вона з чоловіком їхала в Угорщину до знайомих. Тоді у ході митного контролю було виявлено, що вона ніби-то порушила граничний термін транзиту легкового автомобіля марки «Мазда 323» та вантажного транспортного засобу марки «Пежо». Однак, вказане не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки 08 липня 2017 року ОСОБА_4 шляхом обману та зловживання її довірою вчинив шахрайські дії, а саме попросив від неї паспорт громадянина України для виїзду за кордон та ввіз через митний пост «Ужгород» вищезазначені автомобілі у режимі транзит. На кордоні транспортні засоби були передані незнайомим їй людям, а ОСОБА_4 пообіцяв, що протягом півроку ті автомобілі з неї будуть зняті. Разом з цим, при перетині нею кордону у кінці жовтня 2018 року виявилося протилежне, відтак вона звернулася до поліції з відповідною заявою на дії ОСОБА_4 та письмово повідомила про вказані обставини начальника митниці. Незважаючи на це, посадовою особою при винесенні оскаржуваної постанови вказані обставини не з'ясовані, належна оцінка їм дана не була, про розгляд справи її не повідомлено. Крім цього, у порушення ст. 489 МК України не з'ясовано всі обставини, які підлягають з'ясуванню при розгляді справи, а саме чи є такі, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність і чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що транспортний засіб марки «Пежо», р/н НОМЕР_3, у її користуванні ніколи не перебував, оскільки ввезений ОСОБА_4, який вчинив відносно неї шахрайські дії, тому вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відтак вказану постанову слід скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Закарпатської митниці ДФС у судове засідання також не з'явився, хоча про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 268 КАС України. Разом з цим, у ході розгляду справи через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на адміністративний позов, у якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити у зв'язку з їх безпідставністю та правомірністю винесеної постанови. Свою позицію мотивував тим, що 26 жовтня 2018 року о 23.23 год. в зону митного контролю митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС на смугу «зелений коридор» в напрямку «виїзд з України» заїхав легковий автомобіль марки «Toyota», модель «Avensis», реєстраційний номер знак Угорщини НОМЕР_4 під керуванням громадянина Угорщини ОСОБА_5. У ході митного контролю під час аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДФС України було встановлено, що громадянка України ОСОБА_1, яка слідувала у якості пасажира у вказаному транспортному засобі, 08 липня 2017 року ввезла на митну територію України через митний пост «Ужгород», пункт пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке» Закарпатської митниці ДФС, з метою особистого користування вантажний автомобіль марки «Peugeot», реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, в митному режимі «транзит». Станом на 26 жовтня 2018 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться, відтак враховуючи, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відносно неї був складений протокол про порушення митних правил № 5052/30500/18, у якому її було повідомлено про час і місце розгляду справи, а саме 28 листопада 2018 року о 11.00 год. по вул. Собранецькій, № 220 в м. Ужгород Закарпатської області. Вказаний протокол був підписаний ОСОБА_1 та його копія була вручена останній. Крім цього, у своєму поясненні до проколу позивач повідомила, що не вивезла вчасно вказаний транспортний засіб через поломку та відсутність запасних частин. 26 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до них із заявою, в якій проінформувала про звернення в поліцію щодо вчинених відносно неї шахрайських дій та просила дочекатися розслідування справи поліцією, проте клопотання про перенесення розгляду у матеріалах справи про порушення митних правил відсутнє. При цьому, як вбачається з позовної заяви, позивач визнає, що передала свій закордонний паспорт ОСОБА_4 для ввезення 08 липня 2017 року на її прізвище двох автомобілів - марок «Peugeot» та «Mazda», тому можна вважати, що такі дії були вчинені за попередньою змовою вказаних осіб. За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 повинна була вивезти транспортний засіб марки «Peugeot» в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 13 липня 2017 року, а в зоні діяльності іншої митниці до 18 липня 2017 року, однак станом на 26 жовтня 2018 року цього не зробила та жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили і унеможливлювали вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України не надала, тому підстави для скасування постанови відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частина 1 статті 494 цього Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Встановлено, що 26 жовтня 2018 року о 23 годині 23 хвилині в зону митного контролю митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС на смугу «зелений коридор» в напрямку «виїзд з України» заїхав транспортний засіб марки «Toyota», модель «Avensis», реєстраційний номерний знак Угорщини НОМЕР_4, у якому у якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1 У ході митного контролю під час проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС України встановлено, що 08 липня 2017 року ОСОБА_1 через митний пост «Ужгород», пункт пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке» Закарпатської митниці ДФС, ввезла на митну територію України з метою «особистого користування» вантажний автомобіль марки «PEUGEOT», реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1, в митному режимі «транзит». Станом на 26 жовтня 2018 року вказаний транспортний засіб з митної території України вивезеним не значився, відтак цього ж дня відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 5052/30500/18 та повідомлено її про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 30-33).

Також встановлено, що ОСОБА_1 до протоколу № 5052/30500/18 додано письмові пояснення, у яких остання визнала, що 08 липня 2017 року завезла на митну територію України через митний пункт пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС режимі «транзит» з метою «особистого користування» вантажний автомобіль з реєстраційним номерним знаком Чехії НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, однак не змогла вчасно вивезти даний транспортний засіб у зв'язку з тим, що він перебуває на довгостроковому ремонті через відсутність запчастин. Разом з цим, вказала, що документи, які підтверджують проведення ремонтних робіт чи неможливість ввезення у встановлений термін зазначеного автомобіля на той час надати не може; у період з 08 липня 2017 року по 26 жовтня 2018 року вона на довгостроковому лікуванні не перебувала, в митницю з метою продовження терміну ввезення не зверталася.

Крім цього встановлено, що 28 листопада 2018 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицьким Вячеславом Антоновичем винесено постанову у справі про порушення митних правил № 5052/30500/18, якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500 гривень (а. с. 7-9).

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на відсутність у її діях ознак порушення митних правил, порушення відповідачем вимог ст. 489 МК України та залишення останнім поза увагою поданої нею заяви від 26 листопада 2018 року.

Так, відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч. 1 ст. 381 цього Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 1 ст. 192 цього Кодексу визначено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України № 1118 від 17 листопада 2005 року, встановлено, що обставини непереборної сили - це смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Положеннями п. 2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31 травня 2012 року (далі - Порядок) визначено, що аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Відповідно до пункту 3 Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Також Порядок передбачає обов'язок особи, яка відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), звернутись до митного органу із відповідною заявою.

Встановлено, що позивач із відповідною заявою до митниці не зверталася, будь-яких доказів, які б підтверджували факт аварії, дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб, нею не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_1 перевищила встановлений ст. 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, до митного органу призначення більше, ніж на 10 діб, факт аварії, дії обставин непереборної сили чи протиправних дій третіх осіб нею не доведено, відтак суд приходить до висновку про наявність в її діях ознак порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 МК України.

Що стосується посилання позивача на вчинення відносно неї третьою особою шахрайських дій та не взяття даного факту відповідачем до уваги, то суд виходить з наступного.

Встановлено, що 26 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського відділення поліції із заявою на дії ОСОБА_4, який на її думку шляхом обману та зловживання довірою вчинив шахрайські дії, а саме попросивши від неї закордонний паспорт, оформив на її ім'я два транспортні засоби та перевіз їх через митний пост «Ужгород», де передав незнайомим людям, а їй пообіцяв протягом шести місяців зняти такі з реєстрації.

Крім цього, того ж дня позивач подала заяву аналогічного змісту до Закарпатської митниці ДФС та просила останню дочекати розслідування поліцією описаних у ній фактів.

Відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 526 цього Кодексу про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Відтак, враховуючи, що у заяві від 26 листопада 2018 року позивачем разом із доведенням до відома Закарпатської митниці ДФС повідомлення органів поліції щодо припинення відносно неї шахрайських дій клопотання про перенесення відповідачем розгляду справи не містилося, про час та місце розгляду справи про порушення митних правил орган доходів і зборів поінформував її під час вручення копії протоколу про порушення митних правил, тому постанова у справі про порушення митних правил № 5052/30500/18 винесена 28 листопада 2018 року з дотриманням вищевказаних вимог МК України, тому з цих підстав також не може бути скасована судом.

Щодо доводів ОСОБА_1 про порушення посадовою особою митного органу вимог ст. 489 МК України, то оскільки про будь-які факти, які могли б слугувати підставою для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності ні при винесення протоколу, ні у ході розгляду справи позивачем не зазначалося та жодних документів у підтвердження вказаного не надано та матеріали справи не містять, тому підстав для застосування ст. 22 КУпАП не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та те, що зазначені у позові ОСОБА_1 доводи достатніми підставами для задоволення позову слугувати не можуть, відтак суд приходить до висновку про необхідність залишення оскаржуваної позивачем постанови без змін, а позовної заяви без задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 90, 95, 192, 381, 460, 470, 487, 489, 491, 494, 530 МК України, ст. 22 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 25, 73-74, 77-78, 90, 241-246, 268, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

постанову у справі про порушення митних правил № 5052/30500/18, винесену заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицьким Вячеславом Антоновичем 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України - залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Закарпатської митниці ДФС (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, № 20; код в ) про скасування постанови у справі про правопорушення митних правил - без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 286 КАС України, подається у письмовій формі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий:Ганько І. І.