Справа № 0940/2442/18
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2019 р. справа № 0940/2442/18
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 6298,47 грн., -
ВСТАНОВИВ:
21.12.2018 Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 6298,47 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 6298,47 грн, який зумовлений несплатою зобов"язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, яка є власниками об"єктів нежитлової нерухомості.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
На виконання частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України судом 24.12.2018 направлено запит до Управління ДМС України в Івано-Франківській області про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1.
03.01.2019 на адресу суду Управлінням ДМС України в Івано-Франківській області надіслано відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 (а.с.26).
Вказана ухвала суду від 24.12.2018 направлялася відповідачу відповідно до норм передбачених статтею 126 КАС України.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Розглянувши позовну заяву в порядку визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши в сукупності письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.
Фізична особа ОСОБА_1 перебуває на обліку в Долинській ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області та являється платником податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об"єктів нежитлової нерухомості.
Відповідно до довідки та розрахунку податкового боргу відповідача станом на 22.10.2018 сума узгодженого боргу відповідача становить 6298,47 грн (а.с. 8, 9).
Податковий борг зумовлений несплатою відповідачем зобов"язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, яка є власниками об"єктів нежитлової нерухомості, зокрема:
Згідно з п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з обєкта житлової/нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. Базовий податковий (звітний) період дорівнює року.
Пунктом 1 рішення Долинської сільської ради від 13.07.2015 №2087-64/2015 "Про внесення змін в рішення міської ради від 29.01.2015р. №1876-57/2015 "Про встановлення ставки податку на майно" встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 0,75 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 м2 для обєктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб.
Згідно з положеннями ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу - податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та (або) сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені Податковим кодексом України. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків передбачених законом.
Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об"єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об"єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об"єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об"єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно з п.п.266.10.1 п.266.10 ст. 266 Податкового кодексу України податкове зобов"язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Підпунктом 54.3.3. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Відповідачу нараховано грошове зобов"язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об"єктів нежитлової нерухомості в загальній сумі 6298,47 грн, що підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи копіями корінців податкових повідомлень - рішень (а.с.8, 9).
Згідно з п.58.1 ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов"язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Вказані податкові повідомлення-рішення, відповідачем отримані особисто (а.с.11, 12). Податкові зобов"язання, визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях протягом встановленого Податковим кодексом України строку, відповідачем не сплачено.
На момент винесення судового рішення у даній справі, доказів оскарження податкових повідомлень-рішень до суду відповідачем не надано.
На виконання вимог ст. 59 ПК України ГУ ДФС в Івано-Франківській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" № 78-50/50-03/905 від 12.01.2018 щодо виникнення податкового боргу за узгодженим грошовими зобовязаннями на суму 2914,47 грн. На час подання позовної заяви податкова вимога не відкликалася контролюючим органом та є чинною.
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.
Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання в сумі 6298,47 грн вважається податковим боргом.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З огляду на викладене та зважаючи на те, що відповідач відзиву на позовну заяву та доказів погашення податкового боргу не надав, суд вважає позовні вимоги про стягнення податкового боргу з фізичної особи ОСОБА_1 в розмірі 6298,47 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.