Справа № 532/144/19
Суддя: Мороз Т. М.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Мороз Т.М.,

з участю:

секретаря судового засідання - Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Кириленка Костянтина Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 06.01.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він не виконав вимог дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія, яка поділяє протилежні напрямки руху та не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію при зупинці транспортного засобу працівниками поліції, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вважає, що відповідач неправомірно виніс постанову, оскільки під час руху по дорозі Полтава-Олександрія машин не було, дорога була вільна, обгонів не здійснював. Крім того, ч.2 ст.122 КУпАП не передбачає притягнення особи до відповідальності за не ввімкнення аварійної світлової сигналізації в разі зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, тому просив постанову скасувати та провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач Кириленко К.В., у судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував та прохав справу розглядати за його відсутності.

У відзиві на позовну заяву зазначив, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він не виконав вимог дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія, яка поділяє протилежні напрямки руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП та не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію при зупинці його транспортного засобу працівниками поліції, чим порушив п.п.9.9 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. що підтверджується відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі та з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано порушення позивачем п.п.9,9 «б» ПДР України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 06.01.2019 року інспектором роти №1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Кириленко К.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 311627 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 122, ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Згідно з постановою, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Lexus GX 470, номерний знак НОМЕР_1, на а/д Полтава-Олександрія, М-22, 92 км, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 Вузька суцільна лінія, яка поділяє протилежні напрямки руху та не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію при зупинці транспортного засобу працівниками поліції, чим порушив р.34 та п.п.9.9 «б» ПДР України.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вони перебували як пасажири в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 Суцільної лінії водій не перетинав, оскільки її не було, бо дорога була заметена снігом. Після зупинки інспектором поліції водієм була включена аварійна сигналізація.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1,2 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів білш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В оскаржуваній постанові відповідачем вказано, що ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1. Вузька суцільна лінія, яка поділяє протилежні напрямки руху, чим порушив р.34 ПДР. Однак відповідачем не вказано яким саме чином позивачем не було виконано вказану вимогу. Крім того, посилання на порушення р. 34 ПДР є неконкретним, оскільки даний розділ містить декілька пунктів та підпунктів. Доказів порушення ОСОБА_1 вимог дорожньої розмітки 1.1. відповідачем не надано.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пункту 9.9. «б» розділу 9 Попереджувальні сигнали ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути увімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що вимога щодо увімкнення аварійної світлової сигналізації у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, чого у даному випадку встановлено не було.

Також суд звертає увагу на те, що приписами статті 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статей 121 - 128, частини 1 і 2 статті 129, статей 139 і 140 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправильно кваліфіковано виявлені правопорушення позивача за частиною 2 статті 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Наданий відповідачем в суд визнає неналежним доказом, оскільки він не доданий до оскаржуваної постанови, що підтверджується відсутністю даних відомостей в графі 8 і крім того, оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення. Даний висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду в справі № К/9901/1403/17.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 241-246, 250, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Кириленка Костянтина Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Кириленка Костянтина Валерійовича серії НК № 311627 від 06 січня 2019 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 122, ст. 36 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Кобеляцький районний суд Полтавської області до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Суддя