Справа № 280/4225/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 лютого 2019 року

Справа № 280/4225/18

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Тапір» (71100, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Приморська, 2-А)

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Тапір» (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 52157,07 грн.

Позивач обґрунтовує вимоги Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника податків у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати суми узгодженого податкового зобов’язання по орендній платі з юридичних осіб, визначеній контролюючим органом у податкових повідомленнях - рішеннях. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

Ухвалою суду від 10.10.2018 позовну заяву залишено без руху. Позивачу встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки позову усунуто.

Ухвалою суду від 07.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 28.11.2018 з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою від 28.11.2018 відкладено розгляд адміністративної справи та призначено судове засідання на 27.12.2018.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду повісткою про виклик.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суду не повідомив. На адресу суду повернулась повістка про виклик, направлена відповідачу за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 71100, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Приморська, 2-А, із зазначенням поштовим відділенням зв’язку причин невручення.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

За приписами ч. 11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

Матеріалами справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Тапір» () зареєстровано як юридична особа 05.04.2009 за номером державної реєстрації № 1 000409, за адресою: 72100, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Приморська, буд. 2-А. Основний вид діяльності: Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД: 46.71), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідач є платником податків та зборів та перебуває на податковому обліку в Бердянській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до даних інтегрованої (облікової) картки платника податків та розрахунку податкового боргу за відповідачем рахується податкова заборгованість по орендній платі з юридичних осіб в сумі 52157,07 грн., яка виникла на підставі наступного:

1. За результатами здійснення відповідачем фінансово - господарської діяльності та на виконання вимог діючого законодавства України, відповідачем самостійно подано до контролюючого органу податкові декларації по орендній платі з юридичних осіб, а саме:

- № від 16.02.2017, згідно якої відповідач самостійно визначив річну суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у 2017 році на загальну суму 49492,17 грн., з щомісячною часткою сплати з січня по листопад – по 4124,35 грн. та за грудень – 4124,32 грн.

Відповідачем не сплачені суми податкових зобов’язань по декларації з жовтня по грудень 2017 року (термін сплати 30.11.2017, 30.12.2017, 30.01.2018) на суму 12373,02 грн.;

- №2862 від 13.02.2018, згідно якої відповідач самостійно визначив річну суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті у бюджет у 2018 році на загальну суму 49492,17 грн., з щомісячною часткою сплати з січня по листопад – по 4124,35 грн. та за грудень – 4124,32 грн.

Відповідачем не сплачені суми податкових зобов’язань по декларації з січня по липень 2018 року (термін сплати 02.03.2018, 30.03.2018, 30.04.2018, 30.05.2018, 30.06.2018, 30.07.2018, 30.08.2018) на суму 29500,45 грн.

2. Проведення контролюючим органом камеральної перевірки відповідача, за результатами якої складений акт від 19.09.2017 № 042/08-17-12-02/36418622. На підставі зазначеного акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 000258817 від 09.11.2017, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 20% у сумі 2880,01 грн.;

- № 000257817 від 09.11.2017, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 10% у сумі 294,20 грн.;

Крім того, контролюючим органом проведено камеральну перевірку відповідача, за результатами якої складений акт від 20.09.2017 № 081/08-17-12-02/36418622. На підставі зазначеного акту перевірки винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 000259817 від 09.11.2017, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 20% у сумі 8851,55 грн.;

- № 000260817 від 09.11.2017, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 10% у сумі 412,44 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення надсилались на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; платником податкові повідомлення-рішення не оскаржено, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, сума податкового зобов'язання за податковими повідомленнями – рішеннями є узгодженою.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 288.7 ст. 288 ПК України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 ст. 287 ПК України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг – це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3. статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що у зв'язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 Податкового кодексу України податковим органом 07.03.2018 сформована податкова вимога № 1633-51 на суму 27410,97 грн., яка направлена на адресу відповідача засобами поштового зв’язку.

Відповідно до підпунктів 95.1 - 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Податковий орган на підтвердження податкового боргу відповідача по податку по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 52157,07 грн. надав: податкові декларації, податкові повідомлення – рішення, податкову вимогу, інтегровану картку, довідку про заборгованість.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На момент розгляду справи, сума узгодженого податкового зобов’язання у розмірі 52 157,07 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена; доказів протилежного суду не надано, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Тапір» про стягнення податкового боргу – задовольнити.

Стягнути з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків – Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Тапір» (71101, Запорізька область, м. Приморськ, вул. Приморська, 2-А, ) податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 52 157 (п’ятдесят дві тисячі сто п’ятдесят сім) гривень 07 копійок, які перерахувати на р/р 0389, код ОКПО 37917236, МФО 813015, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, отримувач УК у Приморському р-ні/ отг м. Приморськ/18010600.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 19.02.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко