Справа № 805/1508/16-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2019 року

Київ

справа №805/1508/16-а

адміністративне провадження №К/9901/3759/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

за участю: секретаря судового засідання Корецького І.О.,

позивача: ОСОБА_2,

відповідача: представника Бузницької Г.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.08.2016 у складі судді Голошивця І.О. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 у складі колегії суддів: Гаврищук Т.Г. (головуючий), Блохіна А.А., Сухарька М.Г. у справі №805/1508/16-а за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури Донецької області про визнання дій незаконними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_4 (надалі - ОСОБА_4) звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Донецької області (надалі - Прокуратура), в якому просив:

1.1. визнати незаконними та скасувати накази прокурора Донецької області №1689-к від 15.10.2015 та №1271-к від 28.04.2016 про звільнення ОСОБА_2 з органів прокуратури;

1.2. поновити ОСОБА_2 молодшого радника юстиції на службі в Прокуратурі;

1.3. стягнути з Прокуратури на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.10.2015 до дня прийняття судом рішення.

2. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11.08.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що:

3.1. Позивач з 16.11.2011 прийнятий до Прокуратури на посаду старшого помічника Маріупольського міжрайонного природоохоронного прокурора, на момент звільнення працював на посаді прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, запобігання і протидії корупції у сфері транспорту Прокуратури.

3.2. Наказом Генерального прокурора України від 15.07.2015 №41ш вирішено ліквідувати у структурі та штатному розписі Прокуратури управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, запобігання і протидії корупції у сфері транспорту.

3.3. 14.08.2015 ОСОБА_2 письмово попереджено про звільнення із займаної посади у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та одночасно надано перелік вакантних посад згідно додатку на 2 аркушах.

3.4. Доказів звернення позивача до відповідача з рапортом про переведення на будь-яку із запропонованих посад не надано.

3.5. Наказом прокурора Донецької області від 15.10.2015 №1689-к ОСОБА_2 звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, запобігання і протидії корупції у сфері транспорту Прокуратури з 15.10.2015 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

3.6. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 27.04.2016 про внесення змін до даного наказу через те, що з 07.10.2015 по 26.04.2016 він перебував на лікуванні, що підтверджується відповідними листками тимчасової непрацездатності.

3.7. Наказом прокурора Донецької області від 28.04.2016 №1271-к, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю на день звільнення ОСОБА_2, дату його звільнення перенесено з 15.10.2015 на перший робочий день після закінчення хвороби - 27.04.2016.

3.8. До суду апеляційної інстанції відповідачем надано довідку від 18.10.2016 №11/937 про відсутність вакантних посад прокурорів відділів в апараті Прокуратури станом на 14.08.2015.

4. Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що підстави та порядок звільнення з органів прокуратури врегульовані виключно спеціальним законодавством, яким є Закон України "Про прокуратуру". Оскільки наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та обставина, що позивача у встановлені строки повідомлено про наступне звільнення та запропоновано йому вакантні посади, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства. При цьому, суди зазначили, що незважаючи на те, що позивачу були запропоновані посади у прокуратурах нижчого рівня, це не позбавляло його права у передбаченому порядку подати заяву для участі у конкурсі на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивач - ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.08.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

5.1. Аргументи скаржника полягають у тому, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права. Зокрема, вважає, що відповідачем суттєво порушені вимоги статті 5-1 Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру", частини 3 статті 40 Кодексу законів про працю України в частині незабезпечення правового захисту від незаконного звільнення та загальних вимог щодо недопущення звільнення у період тимчасово непрацездатності. Наголошує, що своєчасно і в повному обсязі надав відповідачу листки тимчасової непрацездатності. Скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги те, що наказом Генерального прокурора України від 15.07.2015 №41ш передбачено утворення нових підрозділів Прокуратури за рахунок резерву у кількості 58 одиниць. Тому, на думку скаржника, мало місце порушення відповідачем статті 60 Закону України "Про прокуратуру", оскільки йому такі посади запропоновані не були. Наголошує на тому, що внаслідок залишення його відповідачем без засобів існування та відмови судів стягнути на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу порушено право на мирне володіння майном, гарантоване Першим Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

6. Відповідач відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не подав.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. Конституція України:

Стаття 43. "<…> Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення".

8. Кодекс законів про працю України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, надалі - КЗпП України):

Стаття 40. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або

уповноваженого ним органу

"Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

…Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу".

Стаття 222. Порядок розгляду трудових спорів деяких категорій працівників

"Особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством".

9. Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №1697-VII):

Стаття 16. Гарантії незалежності прокурора

"…3. Прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом".

Стаття 51. Загальні умови звільнення прокурора з посади,

припинення його повноважень на посаді

"1. Прокурор звільняється з посади у разі:

…9) ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури".

Стаття 60. Звільнення прокурора з посади у разі ліквідації чи реорганізації

органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду,

або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури

"1. Прокурор звільняється з посади особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, якщо:

1) прокурор не подав заяву про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів;

2) в органах прокуратури відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення;

3) прокурор неуспішно пройшов конкурс на переведення до органу прокуратури вищого рівня".

Розділ XII

ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ

"1. Цей Закон набирає чинності з 15 липня 2015 року, крім:

…статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року (абзац 3).

Розділ XII

ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ

"5-1. До набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону:

1) прокурорами місцевих прокуратур призначаються:

…в) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

…Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України".

…4) прокурори призначаються на посади та звільняються з посад, у тому числі адміністративних, без рекомендації Ради прокурорів України чи подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів уповноваженими приймати такі рішення особами".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

10. За приписами статті 222 КЗпП України, особливості розгляду трудового спору, який виник в межах спірних правовідносин, врегульовано Законом №1697-VII. Відтак, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Висновки аналогічного змісту наведені у постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 по справі №21-8а15 і колегія суддів не вбачає підстав відступати від них.

11. Стаття 51 Закону №1697-VII визначає вичерпний перелік підстав для звільнення прокурора з посади, до яких віднесено, серед іншого, ліквідацію чи реорганізацію органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або скорочення кількості прокурорів органу прокуратури (пункт 9).

12. Як встановлено судами попередніх інстанцій на основі досліджених доказів, наказом Генерального прокурора України від 15.07.2015 №41ш вирішено ліквідувати у структурі та штатному розписі Прокуратури управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, запобігання і протидії корупції у сфері транспорту.

13. Таким чином, відбулась реорганізація органу прокуратури зі скороченням посади, яку обіймав позивач і мали місце підстави, встановлені пунктом 9 частини 1 статті 51 Закону №1697-VII, для звільнення останнього.

14. Враховуючи норми частини 1 статті 60 Закону №1697-VII, прокурора може бути звільнено з посади з підстав, визначених пунктом 9 частини 1 статті 51 цього Закону, лише за умови: неподання ним заяви про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів; відсутності вакантних посад, на які може бути здійснено переведення; неуспішного проходження прокурором конкурсу на переведення до органу прокуратури вищого рівня.

15. Виходячи з наведеної норми, звільненню позивача повинно було передувати вирішення відповідачем питання про можливість його переведення до іншого органу прокуратури та/або на інші вакантні посади.

16. Колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що відповідачем належним чином виконано даний обов'язок, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено ту обставину, що одночасно з попередженням про наступне звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, позивачу запропоновані наявні в органах Прокуратури вакантні посади, а вакантні посади прокурорів відділів в апараті Прокуратури на момент попередження були відсутні.

17. Тому, відповідачем виконано умови для звільнення позивача з посади прокурора, передбачені частиною 1 статті 60 Закону №1697-VII.

18. У зв'язку з цим, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оспорювані накази прокурора Донецької області №1689-к від 15.10.2015 та №1271-к від 28.04.2016 про звільнення ОСОБА_2 з органів прокуратури прийняті у порядку, в межах та у спосіб, що встановлені законодавством, а тому, підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання протиправними та скасування цих наказів, поновлення його на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

19. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

20. З огляду на наведене, касаційна скарга ОСОБА_2 до задоволення не підлягає, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.08.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 слід залишити без змін.

ПОСТАНОВИВ:

21. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

22. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.08.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 у справі №805/1508/16-а за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Донецької області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишити без змін.

23. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддяВ.М. Шарапа
СуддіВ.М. Бевзенко
Н.А. Данилевич