Справа № 120/4028/18-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4028/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

12 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Іваненко Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року (ухвалу суду постановлено 05.12.2018 року у м.Вінниці суддею Поліщук І.М., повний текст ухвали складено 05.12.2018 року) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Хмільниксільмаш" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Зокрема, позивач просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 щодо оцінки майна, що належить ПАТ "Хмільниксільмаш" та результати оцінки майна згідно Звіту №90/18 про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлової будівлі виробничо-складського призначення, власником якої є ПАТ "Хмільниксільмаш", виконаного оцінювачем ОСОБА_3; зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 повторно залучити суб'єкта оціночної діяльності для оцінки майна, що належить ПАТ "Хмільниксільмаш".

03.12.2018 року до суду першої інстанції подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та Державному підприємству «СЕТАМ» реалізацію нежитлової будівлі, що складається зі складу літ. В, складу літ. В-1, підвалу літ. П/В, підвалу літ. П-1/В, загальною площею 6846,10 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.Пирогова,5, м.Хмільник Вінницької області та належить ПАТ «Хмільниксільмаш».

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову заявник зазначив, що державний виконавець передав Державному підприємству «СЕТАМ» майно на реалізацію. На день звернення до суду з клопотанням майно уже виставлено на торги за заниженою ціною. При цьому, проведення аукціону призначено на 17.12.2018 року. З огляду на викладене, вважав, що до вирішення судом даної справи, майно може бути реалізоване за заниженою вартістю, чим буде завдана шкода ПАТ «Хмільниксільмаш» та стягувачам за виконавчим провадженням. Крім того, після реалізації майна його буде неможливо повернути та реалізувати повторно, а тому невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Також вказав, що очевидними є ознаки протиправності рішень та дій державного виконавця.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ПАТ "Хмільниксільмаш" про забезпечення адміністративного позову. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач не погодився з вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваного судового рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Приймаючи ухвалу про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено, а позивачами не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому та не надано об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає вказаний висновок суду першої інстанції правильним з огляду на таке.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також види забезпечення позову та порядок розгляду заяв про забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

В силу приписів ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Перелік видів забезпечення позову визначено ч. 1 ст. 151 КАС України, а саме:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Слід зазначити, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням доводів позивача, наведених в заяві про забезпечення позову та в апеляційній скарзі, колегія суддів частково погоджується з автором апеляційної скарги, що за умови, коли на день звернення до суду із заявою майно позивача передано на реалізацію підприємству "Сетам" та виставлено на електронні торги, а проведення аукціону в часі призначено на 17.12.2018 року, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнювало чи унеможливлювало виконання судового рішення.

Разом з тим, в призмі судової практики вказаної категорії спорів необхідною умовою для заборони Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУ юстиції у Вінницькій області вчиняти дії щодо реалізації спірної нежитлової будівлі є втрата чинності звіту про оцінку майна боржника. Однак, звіт про оцінку нежитлової будівлі виробничо-складського приміщення загальною площею 6846,10 кв.м., що знаходиться за адресою:вул.Пирогова,5, м.Хмільник Вінницької області та належить ПАТ «Хмільниксільмаш» не є предметом спору у цій справі і станом на день подання апеляційної скарги будь-яких рішень суду щодо скасування звіту про оцінку майна боржника ПАТ «Хмільниксільмаш» позивачем суду не надано.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність передумов для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та Державному підприємству «СЕТАМ» реалізацію нежитлової будівлі виробничо-складського приміщення загальною площею 6846,10 кв.м., що знаходиться за адресою:вул.Пирогова,5, м.Хмільник Вінницької області та належить ПАТ «Хмільниксільмаш».

Крім того, позивач не був позбавлений права клопотати про вжиття інших, передбачених ч. 1 ст. 151 КАС України, видів забезпечення позову.

Отже, висновки суду першої інстанції узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають нормам процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують їх висновків і ґрунтуються на переоцінці обставин, установлених судом.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 лютого 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5