Справа № 808/1945/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 808/1945/18
суддя І інстанції Бойченко Ю.П.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації ресторану «Атмосфера», який належить відповідачу та розташований за адресою: Запорізька область, м.Енергодар, вул. Придніпровська, 96 шляхом зобовязання відповідача повністю зупинити експлуатацію приміщень за вказаною адресою, окрім робіт повязаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, технологічної та пожежної безпеки до повного усунення цих порушень.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем допущені порушення пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, які викладені в акті перевірки від 24.04.2018 № 11. Зазначені порушення у добровільному порядку відповідачем не усунуті, в звязку із чим, подальша експлуатація будівлі за адресою : Запорізька область, м.Енергодар, вул. Придніпровська, 96, створює загрозу життю та/або здоровю людей, у звязку із чим, є нагальна потреба у вжитті заходів реагування шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) вказаного обєкта до повного усунення порушень.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з даним рішенням суду ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації обєкта нерухомості до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі якщо допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоровю людей, які в даному випадку відсутні. Вказує, що ст. 70 Кодексу цивільного захисту України передбачає заборону експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, а не приміщень. Зазначає, що вона не приймала участь в проведенні перевірки, складений акт не містить її підпису, відомостей про відмову від підписання акту також немає. Зазначає, що вказаний обєкт нерухомості знаходиться у неї лише в оренді, а не у власності.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції, представник позивача не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, представник позивача надала клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з участю в іншому судовому засіданні, така причина неявки представника не може бути визнана колегією суддів поважною, а тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що інспекторами 13-ДПРЧ Головного управління ДСНС України у Запорізькій області в період з 23 квітня 2018 року по 24 квітня 2018 року проведено позапланову перевірку ресторану «Атмосфера» за адресою: м. Енергодар, вул. Придніпровська, 96, який належить відповідачу.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 11 від 24 квітня 2018 року.

В ході перевірки встановлено, що об'єкт відповідача приміщення ресторану «Атмосфера» за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Придніпровська, 96 експлуатується з порушенням норм пожежної та техногенної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, а саме:

1. З зали ресторану на другому поверсі відсутні два евакуаційні виходи, які ведуть назовні.

Відповідно до вимог пункту 2.19 глави 2 розділу III «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мін'юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, під час організації і проведення масових заходів (фуршети, весілля, банкети, ювілеї, інші подібні заходи) при кількості людей понад 50 осіб заборонено використовувати приміщення, забезпечені не менше ніж двома евакуаційними виходами. Відповідно до пункту 7.2.4 ДБН В. 1.1-7-2016 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» із будинку з кожного поверху, протипожежного відсіку, а також з частини поверху відокремленої суцільними стінами слід передбачати не менше двох евакуаційних виходів по самостійним шляхам евакуації.

Під час пожежі відсутність евакуаційного виходу значно ускладнить або взагалі унеможливить евакуацію, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину, що несе загрозу для здоров'я і життя людей.

2. Не забезпечено обладнання приміщень ресторану системою протипожежного захисту, а саме системою пожежної сигналізації та системою оповіщення про пожежу і управлінням евакуацією людей.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу 1, пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мін'юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту». Відповідно до вимог пункту 4.8.3.5.2 додатку А (обовязковий) ДБН В.2.5-56:2014 окремо розташовані заклади харчування повинні обладуватися системою пожежної сигналізації. Відповідно до пункту 2 додатку Б (обовязковий) ДБН В.2.5-56-2014 заклади харчування підлягають обладнанню системою оповіщення про пожежу і управлінням евакуацією людей.

Відсутність системи протипожежного захисту (пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу) не дасть можливості виявлення загорання, минаючи людський фактор, на його ранній стадії, та сповіщення працюючого персоналу і підрозділів оперативно-рятувальної служби про загорання. У такому випадку суттєво збільшується час розвитку пожежі до моменту її виявлення, що загрожує здоров'ю і життю людей.

3. В зоні з кухонним обладнанням (жарові шафи) не встановлено модульні системи локального пожежогасіння.

Відповідно до вимог пункту 4 розділу 1, пункту 1.2 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мінюсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту». Відповідно пункту 8.1.5 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» приміщення з кухонним обладнанням повинно бути забезпечено модульними системами локального пожежогасіння.

Модульна система локального пожежогасіння призначена для швидкого гасіння пожеж при загорянні жиру в зонах кухонного обладнання та щоб не допустити розповсюдження вогню на приміщення кухні та суміжні приміщення. Відсутність модульної система локального пожежогасіння виключає можливість автоматичного гасіння пожежі, що суттєво збільшує час розвитку пожежі та збільшує час впливу небезпечних факторів на людину та може спричинити значні матеріальні збитки, травмування або загибель людей.

4. На час перебування в приміщенні людей допущено замикання евакуаційного виходу з першого поверху на ключ.

Відповідно до вимог пункту 2.27 глави 2 розділу III «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мінюсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, за наявності людей у приміщенні двері евакуаційних виходів можуть зачинятися лише на внутрішні запори, які відчиняються зсередини без ключа.

Під час пожежі замкнені евакуаційного виходу на ключ може значно ускладнити або взагалі унеможливити евакуацію людей, що несе загрозу для здоров'я і життя людей.

5. Приміщення об'єкту взагалі не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками).

Відповідно до вимог пункту 3.6 глави 3 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мінюсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, до початку експлуатації об'єкти (будинки, споруди, приміщення, технологічні установки) повинні бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно з Типовими нормами належності вогнегасників. Відповідно до пункту 5 розділу VI Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом МВС України від 15 січня 2018 року № 25, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2018 року за № 225/31677 будинки адміністративного та побутового призначення і громадські будинки на кожному поверсі повинні мати не менше двох переносних (порошкових, водопінних або водяних) вогнегасників з масою заряду вогнегасної речовини 5 кг і більше.

У разі виникнення пожежі відсутність вогнегасників практично унеможливлює швидку локалізацію та ліквідацію пожежі в початковій стадії, що призведе до швидкого поширення вогню, ускладнить або взагалі унеможливить евакуацію людей, що становить загрозу для життя та здоров'я людини.

6. Приміщення для виготовлення кулінарної продукції та приготування їжі не забезпечено переносними вогнегасниками з можливістю гасіння пожеж класу «F» з розрахунку один вогнегасник на одне окреме робоче місце.

Відповідно до вимог пункту 3.6 глави 3 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мін'юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, до початку експлуатації об'єкти (будинки, споруди, приміщення, технологічні установки) повинні бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно з Типовими нормами належності вогнегасників. Відповідно до пункту 8 розділу VI Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом МВС України від 15 січня 2018 року № 25, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2018 року за № 225/31677 для захисту приміщень, призначених для виготовлення кулінарної продукції та (або) приготування їжі, слід використовувати переносні вогнегасники з можливістю гасіння пожежі класу F з розрахунку один вогнегасник на одне окреме робоче місце для виготовлення кулінарної продукції та (або) приготування їжі.

У разі виникнення пожежі класу «F» (горіння горючих речовин, такі як рослинні та тваринні олії та жири в обладнанні для приготування їжі) без вогнегасників відповідного типу (вогнегасники із зарядом води з сольовим раствором), значно ускладнюється локалізація та ліквідація загоряння жиру та олії (тощо) в зонах місць приготування їжі та розташування кухонного обладнання, збільшується час розвитку пожежі та дії негативних факторів пожежі на людину, що є загрозою для здоров'я та життя людини.

7. Дерев'яні елементи горищних покриттів (перекриттів) та оздоблення стелі не оброблені засобами вогнезахисту.

Відповідно до вимог пункту 2.5 глави 2 розділу III «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мін'юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев'яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев'яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків.

В разі виникнення пожежі, дерев'яні конструкції не оброблені засобами вогнезахисту, дають можливість для швидкого поширення вогню, та втрачають несучі властивості конструкції чим створює загрозу для життя і здоров'я людей.

8. В залі першого поверху допускається опорядження (облицювання) підвісної стелі будівельними матеріалами з невизначеними показниками пожежної небезпеки (горючість, займистість, димоутворювальна здатність та токсичність).

Відповідно до вимог пункту 2.17 глави 2 розділу III «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мін'юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697 у приміщеннях громадського призначення (крім приміщень, розташованих у будинках V ступеня вогнестійкості), в яких можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін та стель забороняється з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж Г2, В2, Д2, Т2. Для недопущення швидкого поширення полум'я та сильного димоутворювання при пожежі, що може нанести шкоду здоров'ю та загрозу життю людини, матеріали повинні бути помірно небезпечними щодо токсичності продуктів горіння, мати помірну димоутворювальну здатність та відповідати матеріалами груп Г2, В2, Д2, Т2.

Забороняється облицювання приміщень горючими матеріалами з не визначеними показниками які під час пожежі сприятимуть зростанню швидкості розповсюдження вогню, а також виділення токсичних продуктів горіння, що несе загрозу для здоров'я і життя людей. Для недопущення швидкого поширення пожежі, задимлення та шкідливого впливу від горіння горючих облицювань, вони повинні мати показники щодо пожежної небезпеки. В разі пожежі може призвести до не своєчасної евакуації людей, та отруєнням токсичними продуктами горіння, що є загрозою для життя та здоров'я людей.

9. Не проведено замірів опору ізоляції та не перевірено спрацювання приладів захисту електроустановок від короткого замикання.

Відповідно до вимог пункту 1.20 глави 1 розділу IV «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мін'юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання мають проводитися 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені Правил технічної експлуатації.

Для попередження короткого замикання в електрообладнанні потрібно проводити заміри опору ізоляції та перевіряти спрацювання приладів захисту електроустановок від короткого замикання. За відсутності виконання цих вимог є ризик загорання ізоляції проводів та короткого замикання, що є загрозою для життя людини.

10. На першому поверсі освітлювальну апаратуру танцювальної площадки виконано через тимчасові дільниці електромережі.

Відповідно до вимог пункту 1.8 глави 1 розділу IV «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мін'юсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, улаштування та експлуатація тимчасових електромереж забороняється. Винятком можуть бути тимчасові електромережі, які живлять ілюмінаційні установки, а також електропроводки в місцях проведення будівельних робіт, тимчасових ремонтно - монтажних та аварійних робіт.

Експлуатація тимчасових електромереж може призвести перевантаження, короткого замикання або іншого аварійного режиму роботи тимчасової електромережі з подальшим виникненням пожежі у приміщеннях, що несе загрозу для здоров'я і життя людей.

11. На подіумі для розміщення акустичної апаратури біля танцювальної площадки допущено відкрите прокладання незахищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів по поверхні горючих основ (конструкцій подіуму).

Відповідно до вимог пункту 1.12 глави 1 розділу IV «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мінюсті України 05 березня 2015 р. за № 252/26697, Відстань від кабелів та ізольованих проводів, прокладених відкрито, до місць відкритого зберігання (розміщення) горючих матеріалів повинна бути не менше 1 метра. У разі відкритого прокладання незахищених проводів та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів відстань від них до горючих основ (конструкцій, деталей) повинна становити не менше 0,01 метра. У разі неможливості забезпечити вказану відстань провід (кабель) слід відокремлювати від горючої поверхні шаром негорючого матеріалу, який виступає з кожного боку проводу (кабелю) не менше ніж на 0,01 метра.

При відкритому прокладанні проводів, з оболонками із горючих матеріалів, по поверхні з горючих основ конструкцій, у разі короткого замикання або механічного пошкодження проводів збільшується можливість виникнення пожежі, що несе загрозу для здоров'я і життя людей.

12. Не розроблено та не вивішено на видних місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі.

Відповідно до вимог пункту 5 розділу II «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мінюсті України 05.03.2015р. за № 252/26697, на об'єктах з постійним або тимчасовим перебуванням на них 100 і більше осіб або таких, що мають хоча б одне окреме приміщення із одночасним перебуванням 50 і більше осіб, у будинках та спорудах (крім житлових будинків), котрі мають два поверхи і більше, у разі одночасного перебування на поверсі більше 25 осіб, а для одноповерхових - більше 50 осіб, мають бути розроблені і вивішені на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі.

У випадку пожежі, відсутність плану евакуації може призвести до неправильної та не своєчасної евакуації людей з приміщення, через що збільшує вірогідність травмування, отруєння людей токсичними продуктами горіння, що становить загрозу для життя та здоров'я людей.

13. Приміщення ресторану не забезпечено відповідними знаками безпеки згідно ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист».

Відповідно до вимог пункту 8 розділу II «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрований у Мін'юсті України 05.03.2015р. за № 252/26697 територія об'єкта, а також будинки, споруди, приміщення мають бути забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, ЮТ) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности».

В разі пожежі відсутності відповідних знаків безпеки призводить до відсутності можливості знаходження шляхів евакуації та місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння, що може призвести до неправильної та несвоєчасної евакуації людей, що в разі пожежі несе загрозу життю та здоров'ю людей.

14. Не забезпечено обслуговуючий персонал засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі.

Відповідно до вимог пункту 4.8.3 «Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях», затверджених наказом МНС України від 15.08.2007р. № 557 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273, обслуговуючий персонал повинен бути забезпечений засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі.

В разі виникнення надзвичайної ситуації із загрозою викиду хімічних речовин, що здатні утворювати в повітрі концентрації, небезпечні для життя та здоров'я людей, працюючий персонал потрібно забезпечити засобами захисту органів дихання.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції і досліджуючи питання правомірності предявлених позивачем вимог, виходячи з предмету спору, апеляційний суд вважає, що зясуванню підлягають обставини, які стосуються правовідносин станом на день прийняття рішення судом першої інстанції.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V.

За визначенням, наведеним у ст.1 вказаного Закону № 877-V, діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

За приписами ч.1 ст.3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються, зокрема,:

- органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

- види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

- повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

- вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

- спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

У відповідності до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України).

За наведених вище положень Кодексу цивільного захисту України підставою застосування за рішенням суду заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи (експлуатації) підприємства, його окремих обєктів, споруд, цехів, дільниць, є виявлені в установленому порядку порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Виходячи з суті виявлених позивачем під час перевірки порушень, апеляційний суд вважає, що вказані порушення є такими, що створюють загрозу життю та/або здоровю людей, що є неприпустимим з урахуванням того, що відповідно до п. 33 ч. ст.2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю. Згідно п.24 вище зазначеної статті надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб'єкті господарювання на ній або водному об'єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров'ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об'єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров'ю людей виникає не лише при наявності порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, а й при наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.

Поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров'ю людей є оціночним. Водночас, встановлені у цій справі порушення, безперечно, в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, оскільки стосуються, зокрема, протипожежних норм.

Посилання апелянта на недотримання принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об'єкту - є необґрунтованим, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров'я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення у порівняні з інтересом скаржника у використанні об'єкту будівництва у власній господарській діяльності.

Наведені в апеляційні скарзі доводи відповідача не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, на час ухвалення рішення докази повного усунення виявлених порушень були відсутні, крім того відсутні вони і на час перегляду справи в апеляційному суді. Відсутність відповідача під час перевірки, а також знаходження обєкта нерухомості в оренді, а не у власності відповідача не спростовують виявлених порушень, крім того колегією суддів зазначається, що виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки покладається на субєкта господарювання незалежно від того є він власником або користувачем обєкта підвищеної небезпеки.

Отже, враховуючи, що на час розгляду справи порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки відповідачем не усунуто в повному обсязі, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про існування обставин, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, відповідно, є обґрунтованими вимоги позивача про застосування до відповідача певних заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації обєкту, оскільки виявлені перевіркою порушення, у разі виникнення пожежної небезпеки, будуть нести реальні, а не вірогідні негативні наслідки.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 11 лютого 2019 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник