Справа № 520/8540/18
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 р. № 520/8540/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Биковченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Харківській області від 22.08.2018 № 995 в частині звільнення помічника чергового СРПП № 2 Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_2 зі служби в Національній поліції України, поновивши ОСОБА_2 на вказаній посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював помічником чергового СРПП № 2 Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області сержант поліції. На виконання вимог статті 75 Закону України "Про Національну поліцію" розділу ІХ Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 24.12.2015 №1625 та листа Національної поліції України від 26.01.2018 №1053/01/12-018 "Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України", наказом ГУНП в Харківській області від 14.05.2018 №761 "Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області" позивач направлений до ГУНП в Донецькій області для стажування в період з 19.05.2018 до 19.08.2018. 22 серпня 2018 року позивач був звільнений зі служби в Національній поліції на підставі наказу ГУНП № 995 за наслідками висновку службового розслідування відносно працівників ГУНП в Харківській області від 16.08.2018. Позивач вважає, що висновок службового розслідування відносно працівників ГУНП в Харківській області від 16.08.2018 є необ'єктивним та ґрунтується на неперевірених даних та не містить жодних належних та допустимих доказів, таким чином прийнятий на його підставі наказ ГУНП в Харківській області від 22.08.2016 року №995 в частині звільнення ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а позивач поновленню на службі в ГУНП в Харківській області. З огляду на викладене, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.10.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою судді від 10.01.2019 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством. Представник відповідача вказав, що позивач був звільнений зі служби в Національній поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) наказом начальника Головного управління від 04.09.2018 №242о/с. Підставою прийняття такого рішення слугував наказ ГУНП в Харківській області від 22.08.2018 №995 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП в Харківській області". Виданню наказу передувало службове розслідування, призначене наказом ГУНП в області від 23.07.2018 № 1189 "Про призначення та проведення службового розслідування", за результатами якого встановлено, що оперуповноважений СКП відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4, помічник чергового СРПП № 3 Печенізького відділення поліції Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області сержант поліції ОСОБА_5 та помічник чергового СРПП № 2 Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області сержант поліції ОСОБА_2, знаходячись на стажуванні у Великоновосілківськогому відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, 22.07.2018 прибули на службу у стані алкогольного сп'яніння. Тим самим у діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4, сержанта поліції ОСОБА_5 та сержанта поліції ОСОБА_2 вбачаються порушення службової дисципліни, що виразилося в ігноруванні підпункту 6 пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, абзацу 1, 4 ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині дотримання норм професійної та службової етики та дотримання законодавства України. За результатами службового розслідування факт порушення службової дисципліни з боку позивача знайшов своє підтвердження. Таким чином, представник відповідача вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що сержант поліції ОСОБА_2 працював помічником чергового СРПП № 2 Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області.

На виконання вимог статті 75 Закону України "Про Національну поліцію", розділу ІХ Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 24.12.2015 №1625, та листа Національної поліції України від 26.01.2018 №1053/01/12-2018 "Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України", наказом ГУНП в Харківській області від 14.05.2018 №761 "Про направлення на стажування працівників ГУНП в Харківській області", позивача було направлено до ГУНП в Донецькій області для стажування в період з 19.05.2018 до 19.08.2018.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був звільнений зі служби в Національній поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) наказом начальника Головного управління від 04.09.2018 №242 о/с.

Підставою прийняття такого рішення став наказ ГУНП в Харківській області від 22.08.2018 року №995 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП в Харківській області".

Не погоджуючись із вказаним наказом позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що виданню наказу передувало службове розслідування, призначене наказом ГУНП в області від 23.07.2018 №1189 "Про призначення та проведення службового розслідування".

Зі змісту висновку службового розслідування відносно працівників ГУНП в Харківській області від 16.08.2018 вбачається, що 22.07.2018 з ГУНП в Донецькій області до ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що цього ж дня працівники поліції ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виявлені в стані алкогольного сп'яніння під час заступання на службу в Великоновосілківському відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області.

Крім цього, 30.07.2018 до ГУНП в Харківській області надійшов лист начальника ГУНП в Донецькій області з аналогічним змістом.

Під час службового розслідування було встановлено, що згідно з розстановкою нарядів Великоновосілківського відділенні поліції на 22.07.2018 та рапорту начальника сектору превенції Великоновосілківського відділенні поліції майора поліції ОСОБА_6 старший лейтенант поліції ОСОБА_4, сержанти поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_2 22.07.2018 близько 08.00 прибули до Великоновосілківського відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області для заступання в добовий наряд. Під час проведення інструктажу майором поліції ОСОБА_6 у зазначених працівників були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння. Останніх було знято з наряду та запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у Великоновосілківській центральній районній лікарні Донецької області, проте останні категорично відмовились від проходження медичного огляду.

Даний факт задокументовано працівниками Великоновосілківського відділення поліції шляхом відеофіксації.

У судовому засіданні судом досліджено вказаний відеозапис та встановлено, що т.в.о. начальником Великоносілківського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_7 запропоновано ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що останні відмовились. Вказаний факт підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому задокументовано відмову від проходження огляду на стан сп'яніння позивача.

Судом встановлено, що 15.08.2018 з метою уточнення обставин події був опитаний майор поліції ОСОБА_6, який пояснив, що 22.07.2018 він заступив на чергування до Великоновосілківського відділення поліції у якості відповідального. Під час проведення ним інструктажу з особовим складом підрозділу, які заступали на чергування у добовий наряд, ним були виявлені старший лейтенант поліції ОСОБА_4, сержант поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_2, які знаходились у стані алкогольного сп'яніння, а саме мали почервонілі очі, запах алкоголю з порожнини рота, а також порушену координацію рухів.

Опитаний 15.08.2018 старший інспектор СКЗ Великоновосілківського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 пояснив, що 22.07.2018 він був викликаний керівництвом Великоновосілківського відділення поліції для фіксації факту перебування у стані сп'яніння працівників поліції, які прибули на службу до підрозділу. Прибувши до відділення поліції він побачив старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4, сержанта поліції ОСОБА_5 та сержанта поліції ОСОБА_2, які перебували у стані алкогольного сп'яніння, а саме мали почервонілі очі, запах алкоголю з порожнини рота та нечітку мову. Останнім було запропоновано пройти медичній огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що вони відмовились. За даним фактом був складений акт відмови від проходження медичного огляду.

Як вбачається із пояснення сержанта поліції ОСОБА_2 22.07.2018 він заступив на добове чергування в Великоновосілківському відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області. Після проведення інструктажу він отримав вогнепальну зброю та спецзасоби та разом зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 та сержантом поліції ОСОБА_5 попрямував до магазину, щоб купити цигарки. Через декілька хвилин ОСОБА_5 подзвонили з чергової частини Великоновосілківського відділенні поліції та повідомили, що їм необхідно повернутись до підрозділу. По прибуттю до відділення поліції майор поліції ОСОБА_6 повідомив їм, що до чергової частини надійшло повідомлення про те, що на перехресті вулиць Пушкіна та Гагаріна у смт Велика Новосілівка Донецької області перебувають троє працівників поліції, і один з них у стані алкогольного сп'яніння. Після цього майор поліції ОСОБА_6 наказав їм здати вогнепальну зброю та спецзасоби і повідомив, що вони зняті з наряду. За даним фактом їм запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у Великоновосілківській центральній районній лікарні Донецької області за допомогою алкотестера. Однак вони відмовились від проходження медичного огляду, оскільки ставлять під сумнів якість показників алкотестера, та запропонували надати для аналізу свою кров та сечу, на що працівники лікарні їм відмовили.

Поряд із тим, відповідно до інформації, наданої головним лікарем Великоносілківської центральної районної лікарні 15.11.2018 за вих.№1085, позивач для проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не доставлявся, самостійно не звертався.

Також під час проведення службового розслідування старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4, сержантам поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було запропоновано пройти опитування з використанням поліграфа для встановлення наявності або відсутності вживання останніми алкогольних напоїв напередодні або в день заступання на службу, а саме 22.07.2018. Сержант поліції ОСОБА_2 від проходження опитування за допомогою поліграфа відмовився, про що ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області 02.08.2018 та 03.08.2018 було складено відповідні рапорти.

За результатами службового розслідування встановлено, що помічник чергового СРПП № 2 Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_2, знаходячись на стажуванні у Великоновосілківськогому відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, 22.07.2018 прибув на службу у стані алкогольного сп'яніння. Тим самим у діях сержанта поліції ОСОБА_2 вбачаються порушення службової дисципліни, що виразилося в ігноруванні підпункту 6 пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 1, 4 ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині дотримання норм професійної та службової етики та дотримання законодавства України.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено факт того, що помічник чергового СРПП № 2 Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_2, знаходячись на стажуванні у Великоновосілківському відділенні поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, 22.07.2018 прибув на службу у стані алкогольного сп'яніння. Доказів зворотнього матеріали справи не містять, позивачем не надано жодного доказу, що свідчить про хибність висновків службового розслідування.

Посилання представника позивача на те, що в книзі нарядів Великоновосілківського відділенні поліції існують суперечності щодо отримання позивачем зброї, не спростовують факту порушення ОСОБА_2 службової дисципліни, що виразилося в ігноруванні підпункту 6 пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзацу 1, 4 статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині дотримання норм професійної та службової етики та дотримання законодавства України та не можуть бути доказом того, що ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За змістом пункту шостого частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, згідно з пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23 грудня 2015 року №901-VIII до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Станом на момент виникнення спірних правовідносин, Дисциплінарний статут Національної поліції України не набрав законної сили, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Верховної Ради України - http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_1?pf3511=59106.

Так, статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року №3460-IV визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначає, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського під час виконання службових обов'язків, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2016 року № 1179 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 6 грудня 2016 року за № 1576/29706, поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника ОВС України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань на життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі на інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотримання громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати у належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Суд зазначає, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є виключно правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Згідно положень указаної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Суд зазначає, що відповідно до вищенаведених норм Дисциплінарного статуту працівники ОВС України повинні, в першу чергу, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, лише особи із даними якостями здатні припиняти протиправні дії осіб, захищати і охороняти від протиправних посягань на життя пересічних громадян.

Встановлена під час розгляду справи наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні ним службової дисципліни, що виразився в ігноруванні підпункту 6 пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, абзацу 1, 4 ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині дотримання норм професійної та службової етики та дотримання законодавства України, та в не проходженні медичного огляду з метою спростування факту перебування у стані алкогольного сп'яніння, свідчить про відповідність дисциплінарної відповідальності, до якої був притягнутий позивач, оскільки останнім вчинено дисциплінарний проступок, що є неприпустимим для працівників Національної поліції.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.10.2018 по справі №804/3711/17.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачені строки накладення дисциплінарних стягнень.

Згідно цієї статті дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виконання дисциплінарних стягнень передбачено статтею 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Відповідно до указаної статті дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Крім цього, варто зазначити, що порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно підпунктів 2.2.5, 2.2.20. пункту 2.2. Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою рядового і начальницького складу адміністративного правопорушення; отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Пунктами 5.1. - 5.4 Інструкції №230 визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування). Якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового і начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. Особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Встановлені судом обставини справи підтверджують, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування відносно позивача, а також дотримано порядок та строки накладення і виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції, позивач в ході проведення службового розслідування надавав письмові пояснення, також письмові пояснення були відібрані від інших осіб, які брали участь у події, підстави для скасування наказу Національної поліції України Головного Управління Національної поліції в Харківській області №995 від 22.08.2018 в частині - за порушення службової дисципліни, що виразилось в ігноруванні вимог підпункту 6 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, абзаців 1, 4 статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", помічника чергового СРПП № 2 Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в Національній поліції України - відсутні.

Оскільки позовні вимоги щодо поновлення сержанта поліції ОСОБА_2, на посаді помічника чергового СРПП № 2 Нововодолазького відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Харківській області є похідними, вони також не підлягають задоволенню.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код 40108599) про поновлення на посаді - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2019 року.

Суддя С.О.Чудних