Справа № 639/493/19
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/493/19
Провадження № 2-а/639/42/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н. В.,

за участю секретаря - Кузнецової А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира взводу 1 поліцейського роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Щербаня Дмитра Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до командира взводу 1 поліцейського роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Щербаня Д.А., в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 011679 від 16.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 16.01.2019 о 19 год. 20 хв. вона, керуючи автомобілем Volvo XC60, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Полтавський Шлях у м. Харкові була зупинена командиром взводу 1 поліцейським роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Щербанем Д. А., який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у зв'язку з порушенням позивачем п. 8.7.3 та п. 2.1 ґ ПДР України. Позивач проти вказаної постанови та притягнення її до адміністративної відповідальності заперечує, не погоджується з твердженнями відповідача про порушення Правил дорожнього руху, оскільки таких порушень не вчиняла, про що зазначила в тексті постанови. Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки відповідач протокол про адміністративне правопорушення, який би свідчив про факт скоєння позивачем правопорушення, не складав, а відразу склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та наклав на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Окрім того, позивач зазначає, що при розгляді справи інспектором не досліджувались докази по справі: не були допитані свідки, не було проаналізовано інші докази, що були в інспекторів (запис із нагрудних боді-камер), позивачу не надавали можливості надати пояснення. При складенні та винесенні даної постанови поліцейським не було дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП. Тим самим було грубо порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Постанова по справі виносилась інспектором у патрульному автомобілі, без участі та присутності водія, фактичного розгляду справи у передбачений законодавцем спосіб здійснено не було, позивачу не були роз'яснені її права. Після зупинки ОСОБА_1 на вимогу поліцейських до неї підійшов відповідач і на питання у чому причина зупинки, відповів, що позивач порушила ПДР України та проїхала перехрестя на вимкнений сигнал світлофору. Позивач пояснила, що проїхала на зелену стрілку світлофору і порушень з її боку немає, на що відповідач попросив надати документи і, взявши їх, відійшов від автомобіля позивача та сів у патрульний автомобіль. Позивач чекала хвилин 10 і тоді пішла до патрульного автомобілю, щоб дізнатися, що відбувається. На питання, чому їй не повертають документи, відповідач, сидячи у патрульній машині, відповів, що ним винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, дав їй постанову і вимагав її підписати. Позивач дуже обурилася і почала вимагати дати їй можливість надати пояснення, однак відповідач заявив, що постанову винесено і вже пояснення позивача не мають ніякого значення. Однак, позивач наполягла і їй видали аркуші для написання пояснень, які вона написала у своєму автомобілі. Після чого віднесла пояснення до патрульного автомобіля, коли їх відповідач прийняв, ОСОБА_1 підписала постанову, виклавши свою незгоду з її змістом. Окрім того, у оскаржуваній постанові навіть не вказано, у якому напрямку позивач рухалася, у який бік повертала, щоб пересвідчитись, чи обладнане перехрестя світлофором саме з додатковою стрілкою і якого напрямку (направо або наліво). Також, в оскаржуваній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис факту порушення ПДР. Доказів, на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення постанова не містить. В порушення вимог законодавства України відповідач не надав позивачеві можливості скористатися правовою допомогою і виніс постанову про адміністративне правопорушення у відсутності представника. У такій ситуації, зазначає позивач, вона була позбавлена можливості скористатися правовою допомогою.

У зв'язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.02.2019 прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній адміністративній справі.

Призначено судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити.

Відповідач командир взводу 1 поліцейський роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенант поліції Щербань Д. А. у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст. 258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст. 258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі № 379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку № 4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.02.2019 роз'яснено відповідачу його право подати відзив та наслідки ненадання відзиву, однак відповідач зазначеним правом не скористався, у зв'язку з чим суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається з копії постанови серії НК № 011679 від 16.01.2019 року, яка знаходиться в матеріалах справи, командиром взводу 1 поліцейським роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Щербанем Дмитром Анатолійовичемпритягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. В тексті постанови зазначено обставини правопорушення, а саме, що 16.01.2019 о 19 годині 29 хвилин в місті Харкові водій керуючи транспортним засобом Volvo XC 60, номерний знак НОМЕР_2, проїхала перехрестя вул. Полтавський Шлях та Сергіївської площі на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, при цьому не мала при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила пункти правил дорожнього руху України 8.7.3 з) та 2.1 ґ) (а.с. 4).

Відповідно частини 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача про це, вона не може бути визнана правомірною. Крім того, у зв'язку з діями відповідача при складанні оскаржуваної постанови позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи. Окрім того, постанова не містить даних у якому напрямку позивач рухалася, у який бік повертала, щоб пересвідчитись, чи обладнане перехрестя світлофором саме з додатковою стрілкою і якого напрямку (направо або наліво). Відповідач повідомлявся про судове засідання, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надавав та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП не довів.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 126, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу 1 поліцейського роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Щербаня Дмитра Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 011679 від 16.01.2019,винесену командиром взводу 1 поліцейським роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Щербанем Дмитром Анатолійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: командир взводу 1 поліцейський роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенант поліції Щербань Дмитро Анатолійович, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Суддя Н. В. Баркова