Справа № 280/4154/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 лютого 2019 року Справа № 280/4154/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, )

до Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. І.Чеберка, 9, )

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» (далі - позивач) до Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області № від 17 серпня 2018 року.

05 жовтня 2018 року ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного від 29 жовтня 2018 року продовжено строк для усунення недоліків адміністративного позову до 14 листопада 2018 року.

Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 07 листопада 2018 року на адресу суду надійшла заява від позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а підготовче судове засідання призначено на 05 грудня 2018 року.

05 грудня 2018 року провадження у справі зупинено за клопотаннями представників у зв'язку з наданням часу для примирення до 22 січня 2019 року, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

22 січня 2019 року провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 06 лютого 2019 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, 06 лютого 2019 року від нього на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області у судове засідання не прибув, причину суду не повідомив. Про день, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв і клопотань до суду не надходило.

За таких обставин та керуючись частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 23 серпня 2018 року до Державного підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» надійшло Рішення Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області № від 17 серпня 2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Відповідно до Рішення Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області № від 17 серпня 2018 року за період з 01 травня 2016 року до 08 серпня 2018 року нараховано пеню у розмірі 150473,98 грн. та штраф у розмірі 102929,15 грн., всього загальна сума склала 253403,13 грн. Позивач вказує, що 07 червня 2018 року ухвалою Господарського суду Запорізької області по справі №908/671/18 відкрито провадження у справі про банкрутство ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», встановлено мораторій. Відповідно до ухвали від 07 червня 2018 по справі №908/671/18 Господарського суду Запорізької області, Пологівське управління ГУ ДФС у Запорізькій області порушило законодавство України та протиправно нарахувало штрафні санкції та пеню за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№40352 від 10 грудня 2018 року), відповідно до якого зазначає, що Рішення Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області № від 17 серпня 2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є правомірним та таким що прийняте на підставі та у межах чинного законодавства. Що стосується мораторію на задоволення вимог кредиторів, то представник відповідача вказує, що відповідно до частини 5 статті 19 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343 - XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше страхування.

Просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Судом досліджено Рішення Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області № від 17 серпня 2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Відповідно до Рішення Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області № від 17 серпня 2018 року за період з 01 травня 2016 року до 08 серпня 2018 року нараховано пеню у розмірі 150473,98 грн. та штраф у розмірі 102929,15 грн., всього загальна сума зобов'язань склала 253403,13 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07 червня 2018 року по справі №908/671/18 відкрито провадження про банкрутство ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" () та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03 серпня 2018 року по справі №908/671/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07 червня 2018 року по справі №908/671/18 та зупинено дію ухвали Господарського суду Запорізької області від 07 червня 2018 року по справі №908/671/18.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15 серпня 2018 року по справі №908/671/18 виправлено описку та виключено з тексту резолютивної частини Ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 03 серпня 2018 року по справі №908/671/18 абзац 4 - "Зупинити дію ухвали Господарського суду Запорізької області від 07 червня 2018 року по справі №908/671/18".

Постановою Центрального апеляційного Господарського суду від 31 жовтня 2018 року по справі №908/671/18 апеляційну скаргу ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07 червня 2018 року по справі №908/671/18 - залишено без змін.

Вирішуючи по суті переданий на розсуд публічно-правовий спір суд з урахуванням викладеного вище виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 14 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" органи доходів і зборів зобов'язані: здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

За правилами частини 10 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з пунктом 1 Розділу VІІ "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженої 20 квітня 2015 року наказом Міністерства фінансів України №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року за №469), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 (надалі - "Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"), за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Пунктом 2 Розділу VІІ "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах: 2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди. Для платників, зазначених у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, - календарний квартал.

Відповідно до пункту 5 Розділу VІІ "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

За приписами пункту 7 Розділу VІІ "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає посадова особа органу доходів і зборів. За результатами розгляду акта документальної перевірки рішення про нарахування пені та застосування штрафів приймається протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки - приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Рішення приймається за встановленою формою у двох примірниках.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 19 Закону України №2343-XII від 14 травня 1992 року "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію

Частиною 3 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Частиною 5 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Враховуючи матеріали справи, штрафні санкції та пеня по єдиному внеску були нараховані контролюючим органом під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів (зокрема, у період з 01 травня 2016 року до 08 серпня 2018 року). Дана обставина відповідачем не спростована.

За наведеними судовими рішеннями господарських судів першої та апеляційної інстанцій мораторій на задоволення вимог кредиторів введений 07 червня 2018 року обґрунтовано та є таким, що діє.

Суд вважає, що Рішення № від 17 серпня 2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені прийнято контролюючим органом під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, а, отже, є не правомірним і підлягає скасуванню.

На думку суду, відповідач не мав правових підстав для прийняття Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17 серпня 2018 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

За приписами частини 2статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне скасувати спірне рішення Рішення Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області № від 17 серпня 2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. І.Чеберка, 9, ) про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 17 серпня 2018 року, згідно з яким донараховано єдиного внеску на загальну суму 253403,13 грн., з яких: штраф - 102929,15 грн.; пеня - 150473,98 грн., за період з 01 травня 2016 року до 08 серпня 2018 року, стосовно філії "Куйбишевський райавтодор" Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Стягнути на користь Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (69095, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Українська, буд.50; ) з бюджетних асигнувань Пологівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. І.Чеберка, 9, ) судові витрати у сумі 1762 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14 лютого 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов