Справа № 805/951/17-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2019 року

Київ

справа №805/951/17-а

адміністративне провадження №К/9901/21018/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 805/951/17-а

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіменерго» паливо-енергетична компанія

про стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року (у складі головуючого судді Кравченко Т.О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року (у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., Сіваченка І.В., Чабанова О.О.),

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

01 лютого 2017 року Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (далі також - Управління, позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескіменерго» паливно-енергетична компанія (далі також - ТОВ «Ексіменерго» паливно енергетична компанія, відповідач), в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескіменерго» паливно-енергетична компанія заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій у розмірі 83 780,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400 та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, товариство повинно вносити до Пенсійного фонду обов'язкові платежі у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вказує на те, що заборгованість відповідача перед Пенсійним фондом по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за червень, вересень, жовтень 2016 року складає 83 780,35 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескіменерго» паливно-енергетична компанія (ідентифікаційний код 30597632, місцезнаходження: 87516, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Волгодонська, буд. 2, кімната 202) на користь Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (ідентифікаційний код 23336748, місцезнаходження: 87502, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Перемоги, буд. 16) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за червень, вересень, жовтень 2016 року у сумі 19 722 (дев'ятнадцять тисяч сімсот двадцять дві) гривні 48 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначив спірний період, а саме: червень, вересень, жовтень 2016 року. Витрати органів Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2 колишнім працівникам ТОВ «Ексіменерго» паливно-енергетичної компанії становили у червні 2016 року - 7 774,66 грн., у вересні 2016 року - 6 288,04 грн., у жовтні 2016 року - 5 659,78 грн. Докази на підтвердження факту здійснення органами Пенсійного фонду України в червні 2016 року витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2 колишнім працівникам ТОВ «Ексіменерго» паливно-енергетичної компанії, на суму 64 057,87 грн. позивачем не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга надійшла до суду 15 травня 2017 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 805/951/17-а, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, далі - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів: суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Гриців М.І. та Коваленко Н.В.

Верховний Суд ухвалою від 14 січня 2019 року прийняв до провадження адміністративну справу № 805/951/17-а та призначив її до розгляду ухвалою від 13 лютого 2019 року в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів на 14 лютого 2019 року.

При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій, на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що ТОВ «Ексіменерго» паливно-енергетична компанія (ідентифікаційний код 30597632) зареєстроване як юридична особа 18 жовтня 1999 року, в стані припинення не перебуває. Місцезнаходження відповідача зареєстроване за адресою: 87516, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Волгодонська, буд. 2, кімната 202. ТОВ «Ексіменерго» паливно-енергетична компанія перебуває на обліку у позивача як страхувальник за реєстраційним номером 05-17-03-10302.

Сертифікатом (висновком) № 849 про настання обставин непереборної сили від 13 жовтня 2014 року № 3727/05-4 Торгово-промислова палата України відповідно до пунктів 100.4 та 100.5 статті 100 Податкового кодексу України засвідчила ТОВ «Ексіменерго» паливно-енергетична компанія настання обставин непереборної сили з 14 квітня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння податків та обов'язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промислово палатою України обставини непереборної сили тривали та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Колишні працівники ТОВ «Ексіменерго» паливно-енергетичної компанії ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримують пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком № 2, що підтверджено протоколами (розпорядженнями) про призначення пенсії з розрахунком трудового стажу.

Відповідно до довідок про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії в червні, вересні, жовтні 2016 року органи Пенсійного фонду України здійснювали нарахування та виплату пільгових пенсій, призначених за Списком № 2.

Фактичні витрати органів Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за червень 2016 року становили 7 774,66 грн., про що свідчить лист УПФУ від 02 червня 2016 року № 12799/05 та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених колишнім працівникам ТОВ «Ексіменерго» відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах згідно з пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 25 травня 2016 року № 3010/02, від 18 травня 2016 року № 2865/02, від 18 травня 2016 року № 2844/02, від 27 травня 2016 року № 3102/02, від 04 березня 2015 року № 02-114/1343.

Фактичні витрати органів Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за вересень 2016 року становили 6 288,04 грн., про що свідчить лист УПФУ від 01 вересня 2016 року № 24201/05 та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених колишнім працівникам ТОВ «Ексіменерго» відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах згідно з пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 12 серпня 2016 року № 4779/02, від 15 серпня 2016 року № 4803/02, від 11 серпня 2016 року № 4603/02.

Фактичні витрати органів Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, за жовтень 2016 року становили 5 659,78 грн., про що свідчить лист УПФУ від 05 жовтня 2016 року № 27811/05 та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених колишнім працівникам ТОВ «Ексіменерго» відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах згідно з пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 07 вересня 2016 року № 5590/02.

Впродовж згаданого періоду органи Пенсійного фонду України складали розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених колишнім працівникам ТОВ «Ексіменерго» відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах згідно з пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а УПФУ надсилало їх на адресу страхувальника.

Відповідач отримав ці розрахунки, про що свідчать підписи його посадових осіб на супровідних листах від 02 червня 2016 року № 12799/05, від 05 жовтня 2016 року № 27811/05, від 01 вересня 2016 року № 24201/05.

Своєчасно та в повному обсязі страхувальник відшкодування витрат, понесених позивачем, не здійснив.

Згідно з розрахунком суми позову, складеним Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, внаслідок невиконання ТОВ «Ексіменерго» паливно-енергетична компанія обов'язку щодо своєчасного і повного відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, у страхувальника виникла заборгованість за червень 2016 року у сумі 71 832,53 грн., за вересень 2016 року у сумі 6 288,04 грн., за жовтень 2016 року у сумі 5 659,78 грн., а разом 83 780,35 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що ТОВ «Ексіменерго» паливно-енергетична компанія було зареєстровано як платник внесків в Управлінні ПФУ Київського району м. Донецьк. Відповідно до постанови ПФУ № 9-2 від 12 травня 2015 року платників, які перебували на обліку в Управлінні ПФУ Київського району м. Донецьк обслуговує Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України. 03 червня 2016 року між Красноармійським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України та Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя було підписано акт прийму передачі облікових показників платника внесків. Згідно акту, відповідач має заборгованість в розмірі 64 057,87 грн. Так як відповідач зареєструвався як платник внесків в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, наведена вище заборгованість була передана на облік до позивача. Нарахування суми боргу за актом було проведено на червень 2016 року із додаванням до поточної суми боргу. 10 червня 2016 року за вих. № 13365/05, управлінням було сповіщено відповідача про наявну заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за минулий час в розмірі 64 057,87 грн.

Від відповідача відзиву або заперечень на касаційну скаргу позивача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанції

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року відповідають, а вимоги касаційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Згідно з пунктом 6 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірах, зокрема, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених.

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Законом № 1058-IV (з 01 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту "б-з" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за Списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

В касаційній скарзі позивач зазначає, що судом не було враховано той факт, що до заборгованості за червень 2016 року позивачем включено заборгованість у сумі 64 057,87 грн., передану за актом прийому-передачі від Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

З приводу таких доводів касаційної скарги суд зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 червня 2016 року між Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя та Красноармійським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України складений акт прийому-передачі облікових показників по ТОВ «Ексіменерго» (ідентифікаційний код 30597632), переданих від Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька.

Відповідно до акту прийому-передачі від 03 червня 2016 року № 435, заборгованість ТОВ «Ексіменерго» з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, становила 64 057,87 грн.

Доданий до акту прийому-передачі від 03 червня 2016 року розрахунок заборгованості свідчить, що до суми 64 057,87 грн., включена заборгованість станом на 25 лютого 2014 року - 6 543,98 грн., станом на 25 березня 2014 року - 12 805,54 грн., станом на 25 квітня 2014 року - 7 991,65 грн., станом на 26 травня 2014 року - 8 932,20 грн., станом на 25 серпня 2014 року - 9 929,48 грн., станом на 25 липня 2014 року - 8 977,09 грн., станом на 01 вересня 2014 року 8 877,93 грн.

Листом від 10 червня 2016 року № 13365/05 УПФУ повідомило ТОВ «Ексіменерго» про необхідність погашення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, яка існувала станом на 03 червня 2016 року і становила 64 057,87 грн.

Дані картки особового рахунку страхувальника - ТОВ «Ексіменерго» свідчать, що 06 червня 2016 року відбулось нарахування 64 057,87 грн. (заборгованість, передана за актом приймання-передачі від 03 червня 2016 року № 435).

26 червня 2016 року відбулось нарахування 7 774,66 грн., 26 вересня 2016 року відбулось нарахування 6 288,04 грн., 25 жовтня 2016 року відбулось нарахування 5 659,87 грн.

Отже, наведене вище вказує на той факт, що до суми заборгованості, яка є спірною у даній справі, по відшкодуванню пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачем включено суму 64 057,87 грн., яка утворилась за період лютий 2014 року - вересень 2014 року.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів Верховного Суду прийшла до висновку, що суди попередніх інстанцій правомірно відмовили в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості на суму 64 057,87 грн., оскільки вона утворилась у період, що не являється спірним у даній справі.

Касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.

Розглядаючи цю справу в касаційному порядку Суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами стаття 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у пунктах 16, 17 рішення від 24 листопада 2016 року у справі "ТОВ "Полімерконтейнер" проти України" (Заява N 23620/05) наголосив, що першою і найбільш важливою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання з боку органів державної влади у мирне володіння майном має бути законним (див. рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" [ВП], N 31107/96, п. 58, ЄСПЛ 1999-II). Умова законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах "Хентріх проти Франції", від 22 вересня 1994 року, п. 42, серія A N 296-A, та "Кушоглу проти Болгарії", N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього судового рішення) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржених судових рішеннях повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко