Справа № 560/3803/18
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3803/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

14 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено, а саме: визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення виконавчого збору від 06.11.2018 по виконавчому провадженню №31501121.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що згідно Свідоцтва про шлюб від 03.12.2011, ОСОБА_4 укладено шлюб та її прізвище після реєстрації шлюбу - Романюк (а. с. 8).

Постановою від 01.03.2012 відкрито виконавче провадження №31501121 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6397, виданого 17.02.2012 Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення 326631,48 грн. з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ "Укоопспілка" (а. с. 9).

Постановою від 30.05.2013 закінчено виконавче провадження №31501121 у зв'язку з повідомленням ПАТ АБ "Укоопспілка" про погашення заборгованості в повному обсязі 02.03.2012 (а. с.10).

Постановами від 08.02.2016 скасовано Постанову від 30.05.2013 та відновлено виконавче провадження №31501121 (а. с. 11-12).

Відповідно до Постанови від 05.04.2018 замінено сторону виконавчого провадження №31501121, а саме стягувача - ПАТ "АБ "Укоопспілка" на правонаступника - ОСОБА_5 (а. с.13).

Згідно з Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №31501121 від 06.11.2018, закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6397, виданого 17.02.2012 Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення 326631,48 грн. Вказаною постановою встановлено, що 14.08.2018 року на адресу Першого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області надійшла заява стягувача про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", тобто як фактично виконане (а. с. 15, 27).

Того ж дня, 06.11.2018 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було прийнято Постанову про стягнення виконавчого збору (ВП 31501121), згідно якої стягнуто з боржника (ОСОБА_4) виконавчий збір у розмірі 32663,15 грн. Підставою для прийняття вказаної постанови вказано, зокрема, що у самостійному порядку заборгованість перед ПАТ АБ "Укоопспілка", перед правонаступником від 05.04.2018 ОСОБА_5 не погашено. 01.03.2012 року державним виконавцем сформовано та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 08.02.2016 року державним виконавцем сформовано та винесено постанову про відновлення виконавчого провадження (а. с. 14).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця не було підстав, згідно зі ст.27 Закону №1404-VIII, для прийняття постанови від 06.11.2018 року про стягнення виконавчого збору, так як фактично він у примусовому порядку рішення суду не виконував (зокрема, ним не було здійснено стягнення коштів в розмірі 326631,48 грн., оскільки саме від такої суми ним обраховано виконавчий збір в розмірі 10%), а тому ця постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV (в редакції, чинній на момент відкриття та відновлення виконавчого провадження №31501121), державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), згідно з ч.1 ст. 27 якого визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII (в чинній редакції, яка діє з 28.08.2018) виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. При цьому, згідно з ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII в редакції, яка діє з 28.08.2018, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів)

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII (в редакції, що була чинною до 28.08.2018) виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Отже, з урахуванням редакцій Закону №1404-VIII, розмір виконавчого збору становить:

- у період з 05.10.2016 до 28.08.2018 - 10 відсотків фактично стягнутої суми;

- у період після 28.08.2018 - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 27 Закону №1404-VІІІ в редакції, чинній з 28.08.2018, оскільки, по-перше, заява стягувача про фактичне виконання надійшла на адресу відповідача 14.08.2018 (як про те вказано у постанові про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018; також на самій заяві згідно реєстраційного номеру ДВС вказано, що вона поступила 20.08.2018), тобто до внесення змін у Закон №1404-VIII. По-друге, правовідносини щодо виконання виконавчого документу виникли до 28.08.2018, тому до них не можуть бути застосовані нові положення закону, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що законодавство визначає відсоткове визначення розміру виконавчого збору від суми фактично стягнутої суми (або повернутої, або вартості переданого стягувачу майна), тобто стягнення виконавчого збору прямо залежить від того, в якому розмірі фактично виконано рішення державним виконавцем в примусовому порядку.

Отже, умовою стягнення органами державної виконавчої служби виконавчого збору є фактично стягнуті в примусовому порядку з боржника суми, а у разі виконання судового рішення протягом усього періоду виконавчого провадження іншим способом, ніж примусове стягнення, виконавчий збір не повинен стягуватися.

У постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року по справі № 761/11524/15-ц зроблено правовий висновок про те, що законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується з фактично стягнутої суми. За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. Висновок про те, що виконавчий збір стягується незалежно того, чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом, є помилковим. Вказана правова позиція стосується ст.27 Закону №1404-VIII в редакції, що була чинною до 28.08.2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта на те, що заборгованість була стягнута у примусовому порядку, оскільки саме ризики боржника щодо примусової реалізації належного йому майна та неможливість вільно розпоряджатись власним майном через заборону відчуження накладення державним виконавцем спонукали його до погашення заборгованості.

Судова колегія зазначає, що державний виконавець фактично у примусовому порядку рішення суду не виконував, зокрема, ним не було здійснено стягнення коштів в розмірі 326631,48 грн.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у державного виконавця не було підстав, згідно ст.27 Закону №1404-VIII, для прийняття постанови від 06.11.2018 року про стягнення виконавчого збору, а тому ця постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 лютого 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7