Справа № 810/3883/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3883/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бензотрейд» до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення від 12.08.2018 № 646590/36964353, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 29.03.2018 № 106;

- зобов'язати здійснити реєстрацію податкової накладної від 29.03.2018 № 106, виписаної продавцем ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» покупцю ТОВ «ДРАФ» на суму 52 494,44 грн., в тому числі податок на додану вартість 8 749,07 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» () є офіційно зареєстрованим суб'єктом господарювання, має статус платника податку на додану вартість.

Основним видом діяльності ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» є оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (код КВЕД 46.49).

Для ведення господарської діяльності ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» орендує приміщення за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Жовтнева, 77А.

TOB «БЕНЗОТРЕЙД» є офіційним дилером з продажу продукції торгівельної марки та VIKING.

З метою здійснення господарської діяльності позивачем 01.04.2014 було укладено дилерський договір з ТОВ «Андреас Штіль» за № 20140401.01.

Відповідно до умов цього Договору протягом строку його дії (який є невизначеним) ТОВ «Андреас Штіль» продає, а ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» купує продукцію чинного асортименту ТОВ «Андреас Штіль» торговельних марок STIHL® та VIKING®, інших торговельних марок (постачальників комплектуючих, паливно-мастильних та інших супутніх матеріалів), а також зобов'язується здійснювати свою діяльність з урахуванням вимог до Офіційного дилера, викладених у цьому Договорі та додатках до цього Договору.

Товар отримується від ТОВ «Андреас Штіль» на умовах товарного кредиту з відстрочкою оплати 30 днів. Товар поставляється за рахунок ТОВ «Андреас Штіль» на склад ТОВ «Бензотрейд» за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Жовтнева, 77А.

Відповідно до умов вказаного Договору ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» придбало у ТОВ «Андреас Штіль» товар, зокрема: бензопила МS880, 105см - 1 шт., шина 150 см 1,6 S.404 - 1 шт., головка шини 3/8 13 Z 1,6 - 1 шт. - по накладній № 6456 від 30.03.2018, кільцева ланцюгова зірочка 3/8 8 зубів - 10 шт., ланцюг в бухті Rapid Super 36 RS - 2 шт. - по накладній № 4329 від 02.03.2018. Факт поставки даного товару підтверджується товарно - транспортними накладними № P6455 від 30.03.2018, № P4329 від 02.03.2018. Факт проведення поставки в бухгалтерському обліку ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» підтверджується даними картки рахунку 281 за номенклатурами: бензопила МS880, 105 см; шина 150 см 1,6 S.404, головка шини 3/8 13 Z 1,6 ланцюг в бухті Rapid Super 36 RS; ланцюг 36RS189.

ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» придбало 02.03.2018 у ТОВ «Андреас Штіль» ланцюг в бухті 36 RS. Ланцюг в бухті 36RS було розклепано на станке для розклепування ланцюгів на 1640 ланок (звіт виробництва № 62 від 16.03.2018). З цих ланок на станку для заклепування ланцюгів заклепуються ланцюги з подібною покупцю кількістю ланок - ланцюг 36RS 72 - 72 ланки, ланцюг 36RS 66 - 66 ланок. 30.03.2018 працівником підприємства було зроблено ланцюг 36RS - 1 шт. з 189 ланок.

Судом встановлено, що за попернім усним замовленням ТОВ "ДРАФ" виписав рахунок на оплату товару, в якому зазначались асортимент та вартість товару.

Вартість товару було оплачено покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД».

ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» було реалізовано (передано у власність) ТОВ "ДРАФ" товар, а саме: бензопилу МS880, 105см - 1 шт, шина 150 см 1,6 S.404 - 1 шт., головка шини 3/8 13 Z 1,6 - 1 шт. Ланцюг 36RS189 - 1 шт., кільцева ланцюгова зірочка 3/8 8 зубів - 10 шт., що підтверджується даними видаткової накладної № 339 від 30.03.2018.

Відповідний товар було передано ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» уповноваженій довіреністю № 1 від 03.03.2018 ТОВ «ДРАФ». Підписом цієї особи підтверджується факт отримання товару.

Відповідно до вимог чинного податкового законодавства, зокрема, статті 201 ПК України ТОВ «Бензотрейд» було складено податкову накладну № 106 від 29.03.2018 та 06.04.2018 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до податкового органу.

Як вбачається з квитанції № 1 від 06.04.2018, податковим органом повідомлено позивачу, що документ доставлено до ДФС та прийнято, але реєстрація ПН/PK від 29.03.2018 № 106 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена у відповідності до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки остання відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Разом із цим, підприємству було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ "БЕНЗОТРЕЙД" на електрону адресу ДФС 10.04.2018 було направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПК/РК з поясненням до вказаної податкової накладної та з копіями підтверджуючих документів, а саме:

- банківська виписка з Клієнт-Банка, що підтверджує оплату за товар за 29.03.2018;

- видаткова накладна № 339 від 30.03.2018;

- видаткові накладні від постачальника ТОВ «Андреас Штіль» № 6456 від 30.03.2018, № 4329 від 02.03.2018;

- звіт виробництва № 72 від 30.03.2018;

- оборотно - сальдову відомість по рахунку 1122.;

- пояснення до податкової накладної № 106 від 29.03.2018.

Рішенням комісії ГУ ДФС від 12.04.2018 № 646590/36964353 ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» було відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податку копій документів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням та керуючись приписами ст. 56 ПК України, а також Порядком розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмови в такій реєстрації, затвердженим постановою КМУ від 21.02.2018 № 117, ТОВ «БЕНЗОТРЕЙД» 19.04.2018 звернулось до ДФС зі скаргою на вказане рішення комісії.

До скарги підприємством було подані пояснення та копії документів, що подавалися до повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПК/РК.

Однак, 02.05.2018 комісією з питань розгляду скарг ДФС було прийнято рішення № 1179/36964353/2 відповідно до змісту якого скаргу залишено без задоволення та рішення комісії ДФС без змін. Підставою для прийняття такого рішення вказано: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги.

Не погоджуючись з вищенаведеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням тієї обставини, що під час розгляду справи у суді позивачем доведено надання ним до Комісії ДФС України всіх документів, визначених Переліком № 567 як достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, та підтвердження належної форми та змісту цих документів, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв'язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов'язання ДФС України здійснити реєстрацію податкової накладної від 29.03.2018 № 106 в ЄРПН.

Колегія суддів погоджується із такким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (пп."а", "б" п.185.1. ст.185 Податкового кодексу України). Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно п.187.1. ст.187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1. ст.188 Податкового кодексу України). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України).

У відповідності до п.74.2. ст.74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п.74.3. ст.74 Податкового кодексу України).

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1. ст.192 та п.201.10. ст.201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п.201.1. ст.201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3. і 200-1.9. ст.200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16. ст.201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п.13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у пп.201.16.1 п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п.74.2. ст.74 цього Кодексу.

Відповідно до пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» містить в собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

- обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у1,5 разів більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп.215.3.1 та 215.3.2 п.215.3 ст.215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, подані на реєстрацію в Реєстрі.

Визначення фіскальним органом у Квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у наказі № 567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Вичерпний перелік документів).

Відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів наказу № 567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567:

- критерію, зазначеного у пп.1 п.6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

- для критерію, зазначеного в пп.2 п.6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/при дбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З системного аналізу наведених вище положень вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Таким чином, у Квитанції фіскальним органом, в порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом №567 (п.1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

У відповідності до пп.201.16.2 п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у п."в" пп.201.16.1. цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування (ПН/РК). Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп.201.16.2. цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп.201.16.3. п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп.201.16.2. Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, остання обставина (надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування) була зазначена ДФС України в якості підстави прийняття оскаржуваного рішення.

Однак, в оскаржуваному рішенні від 12.04.2018 № 646590/36964353 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.03.2018 № 106 не зазначено, які саме документи, надані позивачем, були складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної; не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

Оскаржуваним рішенням було відмовлено в реєстрації податкової накладної з підстави надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення комісією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, ДФС України лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин: чи то надані позивачем копії документів складені з порушеннями вимог законодавства, а якщо так, то яких саме; чи то копії наданих документів є недостатніми для прийняття позитивного рішення, а якщо так, то яких саме документів згідно з Переліком № 567 не надано; чи то існують обидві зазначені передумови для відмови у реєстрації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення фактично не містить чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, що свідчить про його необґрунтованість.

Як було встановлено судом, у березні 2018 року позивачем було поставлено до ТОВ «ДРАФ»: бензопилу МS880, 105см - 1 шт, шина 150 см 1,6 S.404 - 1 шт., головка шини 3/8 13 Z 1,6 - 1 шт. Ланцюг 36RS189 - 1 шт., кільцева ланцюгова зірочка 3/8 8 зубів - 10 шт., що підтверджується даними видаткової накладної № 339 від 30.03.2018, про що було складено відповідну накладну.

Наведені господарські операції у повному обсязі відображені у бухгалтерському обліку підприємств, що підтверджується матеріалами справи.

Реальність підтвердження даних господарських операцій підтверджується також наявними у позивача: дилерського договору № 20140401.01 від 01.04.2014, податкової накладної № 6456 від 30.03.2018, № 4329 від 02.03.2018, товарно - транспортної накладаної Р6455 від 30.03.2018, № Р4329 від 02.03.2018, висновком щодо необов'язковості сертифікації продукції в Україні, декларацією про відповідність машини вимогам Технічного регламенту безпеки машин, декларацією про відповідність, картки рахунку 281 за березень 2018 року, регістра накопичення «Випуск продукції й послуг у планових цінах (бухгалтерський облік)», оборотно - сальдової відомості по рахунку 1122, видаткової накладної № 339 від 30.03.2018, довіреності № 1, виписки по рахунку, податкової накладної № 106 від 29.03.2018, штатнго розпису підприємства, договорами оренди нежитлового приміщення та актами передачі даного приміщення.

Суд зазначає, що всі вищевказані документи, надані позивачем, належним чином складені, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995.

Разом з тим, Головне управління ДФС у Київській області незважаючи на вищевказане повідомлення позивача та додані до нього документи, що підтверджують факт, викладений у повідомленні, прийнято оскаржуване рішення від 12.04.2018 № 646590/36964353 про відмову в реєстрації податкової накладної від 29.03.2018 № 106, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування наданих позивачем документів.

Відповідно до п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов'язків платника податків.

Згідно з п.п. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН;

набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Аналогічні положення закріплені в п. 19 Порядку № 1246. При цьому, п. 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України.

Враховуючи встановлені судом обставини протиправного прийняття Комісією органів ДФС України рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН спірну податкову накладну.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Дискреційні функції ДФС України як суб'єкта владних повноважень під час прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН досить жорстко обмежені в законодавчому порядку, оскільки Наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 визначений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на те, що під час розгляду справи позивачем було доведено надання ним до Комісії ДФС України всіх документів, визначених Переліком № 567 як достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, та підтвердження належної форми та змісту цих документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв'язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов'язання ДФС України здійснити реєстрацію податкової накладної від 29.03.2018 № 106 в ЄРПН.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення, рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма