Справа № 263/283/19
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №263/283/19
Провадження №2-а/263/92/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., за участю секретаря Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар В.В. про визнання протиправними дії поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар В.В., позивач просив суд: визнання протиправними дії поліцейського роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар В.В. щодо розгляду відносного нього 5.01.2019 року справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу за адресою вул.Панфілова, 64а м.Маріуполь; та скасувати постанову поліцейського роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар В.В. серії НК №635331 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 5.01.2019 року о 2 годині 30 хвилин під час керування транспортним засобом його зупинила патрульна поліція за адресою вул.Панфілова, 64а м.Маріуполь та висунула йому звинувачення в тому, що він проїхав на червоне світло світлофору перехрестя пр.Перемоги та вул.Межова. Він заперечив проти цього правопорушення. Після перегляду відеозапису вказаного правопорушення не було виявлено, тоді поліцейські поспілкувавшись по телефону, перекваліфікували його дії на проїхав перехрестя на жовте світло світлофору, з чим він теж не погодився. Після чого, 5.01.2019 року о 2 годині 45 хвилин поліцейський роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар В.В. склав постанову серії НК №635331 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, за порушення п.п.8.7.3 г. ПДР України та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. З обставинами, наведеними в постанові, він не згоден, коли він на швидкості біля 50 км/год під'їжджав до перехрестя пр. Перемоги та вул. Межова горіло зелене світло світлофора, безпосередньо перед смугою зупиняючого знаку загорівся жовтий сигнал світлофору. Оцінивши ситуацію, як небезпечну, та щоб не робити екстреного гальмування, він продовжив рух і закінчив його через перехрестя на жовтий сигнал світлофору, виконавши тим самим вимоги п.8.11 ПДР України. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. В порушення вимог ст.ст.276,283 КУпАП поліцейський Боднар В.В. незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення не за місцем його вчинення, а на місці зупинки транспортного засобу, не виконавши вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та позбавивши позивача можливості скористатися правами передбаченими ст.268 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, при цьому звернув увагу, що 5.01.2019 року дорожнє покриття на перехресті пр. Перемоги та вул. Межова в м. Маріуполі було вкрито спресованим снігом, внаслідок чого екстрене гальмування могло призвести до заносу на узбіччя.

Відповідач поліцейський роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар В.В. в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на адміністративний позов, в якому просив розглянути справу без його присутності, відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, оскільки вимоги позивача є безпідставними, ним жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надано.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (статті 121 - 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В частині 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року, № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція), зазначено, що Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Також необхідно зазначити, що висновки Конституційного Суду України у рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП. Крім того, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення. Такі зміни не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

За частиною 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно з ч. 8 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 Розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейській виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції.

Судом встановлено, що 5.01.2019 року поліцейський роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар В.В. за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Панфілова, 64а виніс постанову серії НК №635331 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача, в якійзазначив, що ОСОБА_15.01.2019 року о 2 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «DAEWOOLANOS» номерний знак НОМЕР_1, на перехресті пр. Перемоги та вул. Межова в Лівобережному районі м. Маріуполя, здійснив рух на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 г. ПДР України. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАПта накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Підпунктом 8.7.3 г. Правил дорожнього руху України передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За приписами підпункту 8.10 Правил дорожнього руху України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Разом з тим за вимогами п.п. 8.11 Правил дорожнього руху України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії НК №07635331 від 5.01.2019 року по справі про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незабезпечення відповідачем виконання зазначених вимог призвело до того, що він не зміг при розгляді справи про адміністративне правопорушення повною мірою виконати вимоги ст. 280 КУпАП щодо з'ясування обставин, які є обов'язковими для прийняття рішення.

До справи відповідачем долучено відеодиск DVD-R, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1,керуючи транспортним засобом марки «DAEWOOLANOS» номерний знак НОМЕР_1,здійснює рухна перехресті пр. Перемоги та вул. Межова в Лівобережному районі м. Маріуполя, під час ввімкнення забороненого (жовтого) сигналу світлофора, але відеозаписом не зафіксовано, за яких обставин водій ОСОБА_1 наближався до перехрестя доріг, чи мав він можливість завчасно зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Наведені обставини поліцейським Боднар В.В. зовсім не з'ясовані, не спростовані доводи позивача щодо виконання ним вимог п.п. 8.11 Правил дорожнього руху України, при ввімкненні жовтого сигналу світлофору він не міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, тому продовжив рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

За таких обставин відповідач належними доказами не довів порушення ОСОБА_1 п.п.8.7.3 г. ПДР України, отже в діях позивача відсутнє порушення правил проїзду перехрестя, тому не має підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб'єктом владних повноважень - поліцейським Боднар В.В. вчинено низку порушень, а саме, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винуватість позивача у вчинені порушення, будь-які письмові докази на підтвердження порушення позивачем ПДР, який не визнавав себе винним у скоєнні правопорушення відсутні; крім цього, письмові пояснення позивача, свідків при складанні постанови в справі про адміністративну відповідальність на окремому аркуші не відбиралися.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, беручи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову стосовно скасування постанови, що оскаржується, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому ці вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Можемо зробити висновок про те, що вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до п.3 Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України не має підстав для визнання протиправними дії поліцейського роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар В.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, отже позовні вимоги слід задовольнити частково, підлягає скасуванню постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 5 січня 2019 року серії НК №635331, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст.139 КАС України судові витрати в частині судового збору компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3,9,10,11,139,242,245,246,286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар В.В. про визнання протиправними дії поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 5 січня 2019 року серії НК № 635331 про притягнення ОСОБА_2адо адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., провадження у справі про адміністративні правопорушення - закрити.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1, адреса мешкання: АДРЕСА_1;

Відповідач - поліцейський роти №1 управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Боднар Володимир Валерійович, службова адреса: 87535 м.Маріуполь, вул. Макара Мазая, буд.16.

Суддя П.І.Папаценко