Справа № 807/518/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2986/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Большакової О.О.,

секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду (головуючий суддя - Калинич Я.М.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді о 11 год. 05 хв. 12 вересня 2018 року, повне судове рішення складено 24 вересня 2018 року, у справі №807/518/18 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

06.06.2018 ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - Управління), просив:

скасувати рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.05.2018 щодо відмови ОСОБА_3, мешканцю АДРЕСА_1 у проведенні переведення з пенсії по віку на пенсію державного службовця;

визнати протиправними дії Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови в переведенні ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1 з пенсії по віку, призначеної по Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року;

зобов'язати Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити переведення ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1 з пенсії по віку, призначеної по Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця по Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року з дня настання права на перерахунок пенсії відповідно до поданої заяви, тобто 10 травня 2018 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправним рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.05.2018 щодо відмови ОСОБА_3, мешканцю АДРЕСА_1 у проведенні переведення з пенсії по віку на пенсію державного службовця, скасовано таке; зобов'язано Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перевести ОСОБА_3 на пенсію відповідно до пункту 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 17.04.2018. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що із набранням чинності Законом № 889-VIII державні службовці втратили право на призначення спеціальних пенсії та отримали право на призначення пенсій на загальних підставах, тобто відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак законодавцем передбачено виключення для тих осіб, які станом на 01.05.2016 мали не менш як 20 років стажу на посадах державної служби, незалежно від того, чи займали такі особи станом на 01.05.2016 посади державної служби, для такої категорії осіб збережено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок (страхові внески). Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства посадові особи податкової служби, яким присвоєно спеціальне звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а тому період роботи позивача з 09.06.1974 по 30.12.2016 у податкових органах на різних посадах зараховується до стажу державної служби, що дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». Водночас, суд першої інстанції вказав, що позивачем в позові не обґрунтовано в чому полягала протиправність дій Хустського об'єднаного правління Пенсійного фонду в непереведенні з одного виду пенсії на інший, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що періоди роботи позивача в Державній податковій інспекції по Іршавському району з 01.11.1995 по 26.11.1996, в Державній податковій адміністрації в Закарпатській області з 26.11.1996 по 17.01.1997 та в Державній податковій адміністрації у Іршавському районі з 20.01.1997 по 01.08.1997 до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723 зарахувати немає підстав, так як періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєнні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Скаржник вказує, що відсутні підстави зараховувати до стажу державної служби і періоди проходження військової служби з 09.05.1974 по 23.05.1977, оскільки військовослужбовці Радянської Армії не належать до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ. З огляду на вказане, скаржник вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, зазначив, що період роботи у податкових органах на різних посадах зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», тоді як питання про зарахування до стажу державної служби періоду служби в Радянській Армії не ставилось.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Управління, позивач в судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.3 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає частково.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 04.01.2017 перебуває на обліку в Хустському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Закарпатської області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

17 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся в Управління із заявою щодо переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до Протоколу засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.05.2018 прийнято рішення про відмову ОСОБА_3 в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області мотивовано тим, що стаж державної служби ОСОБА_3 становить 19 років 2 дні, тоді як періоди роботи в Державній податковій інспекції по Іршавському району з 01.11.1995 по 26.11.1996, в Державній податковій адміністрації в Закарпатській області з 26.11.1996 по 17.01.1997 та в Державній податковій адміністрації у Іршавському районі з 20.01.1997 по 01.08.1997 до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723, зарахувати немає підстав, так як періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в періоди перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Крім того, відсутнє право на зарахування до стажу державної служби періоду проходження військової служби з 09.05.1974 по 23.05.1977, оскільки військовослужбовці Радянської армії не належать до категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ.

Вважаючи вказану відмову незаконною та необґрунтованою ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

З набранням 01.05.2016 чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) відповідно до п.2 Прикінцевих та Перехідних положень зазначеного Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право, зокрема. чоловіки, які досягли віку 62 роки, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу державної служби, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII. Обов'язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII та Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правою позицією Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03 липня 2018 року (справа № 265/3709/17), від 18 грудня 2018 року (справа №466/6987/17).

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_3: з 01.11.1995 по 26.11.1996 позивач працював на посаді державного податкового інспектора відділу податкових розслідувань в Державній податковій інспекції в Іршавському районі; з 27.11.1996 по 17.01.1997 - на посаді державного податкового інспектора відділу дослідчої перевірки в Державній податковій адміністрації в Закарпатській області; з 20.01.1997 по 01.08.1997 - на посаді державного податкового інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб в Державній податкові адміністрації в Іршавському районі; з 30.12.1997 по 14.10.2003 - на посаді спеціаліста 1 категорії відділу обліку лімітів і видатків в Відділенні держказначейства в Іршавському районі; з 15.10.2003 по 06.08.2006 - на посаді начальника фінансово-господарського відділу в управлінні праці та соціального захисту населення Іршавської райдержадміністрації; з 07.08.2006 по 04.02.2013 - на посаді начальника управлінні праці та соціального захисту населення Іршавської райдержадміністрації; з 05.02.2013 по 30.12.2016 - на посаді начальника управління соціального захисту населення Іршавської РДА (а.с.25-33).

02.11.1995 позивач прийняв присягу державного службовця.

Комісією по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723, не зараховано періоди роботи позивача в Державній податковій інспекції по Іршавському району з 01.11.1995 по 26.11.1996, в Державній податковій адміністрації в Закарпатській області з 26.11.1996 по 17.01.1997 та в Державній податковій адміністрації у Іршавському районі з 20.01.1997 по 01.08.1997.

Так, згідно з п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII встановлено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994, чинний до 01.05.2016, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової; час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях

Статтею 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 № 509-XII, чинний на час роботи позивача в органах державної податкової служби, встановлено, що службовою особою державної податкової інспекції може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством фінансів України. Службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності). Службовим особам державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання.

Зазначеною статтею також установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються із вимогами статей Закону № 3723-ХІІ щодо обмежень, пов'язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 зазначеного Закону встановлено, що видатки на утримання державних податкових інспекцій визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, займали посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержували заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже перебували на державній службі та є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03 липня 2018 року (справа № 586/965/16-а) та від 13 грудня 2018 року (справа №539/1855/17).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зарахування спірних періодів роботи позивача у податкових органах на різних посадах до стажу державної служби, що дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, а отже наявності у позивача станом на 01.05.2016 стажу роботи на посадах державної служби понад 20 років.

Щодо аргументів скаржника про неможливість зарахування до стажу державної служби періоду проходження позивачем військової служби в лавах Радянської Армії, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що зарахування вказаного періоду не було предметом позовних вимог, вказані обставини судом першої інстанції не досліджувались, а тому в силу приписів ст.308 КАС України такі не можуть розглядатись судом апеляційної інстанції.

Таким чином рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 03.05.2018 та дії Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови в переведенні ОСОБА_3 з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року є протиправними, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до п.4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII виникає з досягненням 62 річного віку, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що право на переведення виникає з дня, коли позивач звернувся із заявою до управління на переведення, а саме: 17.04.2018, а не з 10.05.2018 як зазначено в позовній заяві. Отже, датою переведення на пенсію державного службовця слід вважати 10.05.2018.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.317 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, однак судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права в частині визначення дати з якої слід здійснити переведення позивача на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» та помилково відмовлено в задоволені позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в переведенні позивача на пенсію державного службовця відповідно до зазначеного Закону, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Щодо судових витрат, то з врахуванням ст.139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_3 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до квитанції №7 від 30.05.2018.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі №807/518/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 03.05.2018 щодо відмови ОСОБА_3 у проведенні переведення з пенсії по віку на пенсію державного службовця.

Визнати протиправними дії Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови в переведенні ОСОБА_3 з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Зобов'язати Хустське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити переведення ОСОБА_3 з пенсії по віку, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року, з 10 травня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_3 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до квитанції №7 від 30.05.2018.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
О. О. Большакова
Повне судове рішення складено 19.02.2019