Справа № 815/7790/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 лютого 2019 року

Київ

справа №815/7790/13-а

адміністративне провадження №Зн/9901/7/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Смоковича М.І.,

суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 815/7790/13-а за позовом ОСОБА_2 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, Державної виконавчої служби України про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, Державної виконавчої служби України з вимогами:

визнати Департамент освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації виконавцем рішення Приморського районного суду міста Одеси від 21 лютого 2006 року у справі № 2-332/06 та рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2012 року у справі «Харук та інші проти України» в зобов'язальній частині, а саме: поновленні на роботі на посаді завідуючої Одеської обласної психолого-медично-педагогічної консультації;

зобов'язати Державну виконавчу службу України виконати зобов'язальну частину даних судових рішень негайно.

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 13 грудня 2013 року відмовив у задоволенні цього адміністративного позову.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 26 лютого 2014 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2013 року скасував, прийняв нову, якою адміністративний позов задовольнив частково. Зобов'язав Департамент освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді, яка відповідає посаді завідуючої Одеської обласної психолого-медично-педагогічної консультації, з якої ОСОБА_2 була незаконно звільнена. Закрив провадження у справі в частині позовних вимог до Державної виконавчої служби України.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 20 січня 2016 року залишив постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року у зазначеній справі без змін.

09 січня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 815/7790/13-а за нововиявленими обставинами.

Ухвалою від 14 січня 2019 року Верховний Суд відкрив провадження за нововиявленими обставинами за вказаною заявою ОСОБА_2 Тією ж ухвалою суд витребував з Одеського окружного адміністративного суду справу № 815/7790/13-а.

Відповідно до частини першої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

За частиною другою статті 368 КАС справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Матеріали адміністративної справи № 815/7790/13-а надійшли до Верховного Суду 08 лютого 2019 року.

Тридцятиденний строк для перегляду ухвали за нововиявленими обставинами, встановлений у статті 368 КАС, завершився 14 лютого 2019 року. Однак з урахуванням того, що для перегляду вказаного судового рішення виникла необхідність витребувати матеріали адміністративної справи, які надійшли до касаційного суду більш ніж через три тижні від дати відкриття провадження за нововиявленими обставинами, вказану заяву суд вирішує понад визначений строк цією ухвалою.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 361 КАС підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до частини четвертої статті 361 КАС не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Підставою для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 815/7790/13-а заявник зазначила те, що в цій ухвалі неправильно зазначено назву «Одеської обласної психолого-медично-педагогічної консультації». Так, ОСОБА_2 зауважила, що замість «медично» в назві цієї установи має бути «медико». Неправильне найменування консультації/посади, судячи зі змісту заяви, перешкоджає належному виконанню судових рішень щодо поновлення трудових прав позивача. Також, за змістом тієї заяви, 3 січня 2018 року заявниці стало відомо, що в класифікаторі професій немає такої посади як завідувач психолого- педагогічної або психолого-медико-педагогічної консультації.

Також ОСОБА_2 зазначила, що суди розглянули справу за її позовом як таку, що належить до категорії спорів, пов'язаних з проходженням публічної служби, хоча вона (ОСОБА_2 не є державним службовцем.

З огляду на обставини, які навела заявник, то правовою підставою для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2016 року є пункт 1 частини першої статті 361 КАС, позаяк позивач акцентує на тому, що помилкове, як вона вважає, найменування консультації та її посади є істотною обставиною, про яку їй не було відомо, але яка впливає на виконання судових рішень у зазначені справі та на поновлення її прав.

У цьому зв'язку треба зауважити, що «істотність обставин» у розумінні пункту 1 частини першої статті 361 КАС передбачає наявність юридичного факту, на підставі якого виникають, змінюються або припиняються права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, який існував на час розгляду справи в суді і який за своєю правовою суттю спростовує ті факти, які було покладено в основу судового рішення, про перегляд якого подається заява, тобто впливає на остаточний результат розгляду справи. Поряд з тим важливим є і те, що про наявність таких обставин особі, яка звертається із заявою такого змісту як ця, не було і не могло бути відомо.

Тільки в сукупності наведених ознак/характеристик повідомлені обставини можна вважати «нововиявленими» як умову для перегляду судового рішення з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 361 КАС.

Проаналізувавши наведені положення процесуального закону у зіставленні з вимогами ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що обставини, на які покликається заявниця, не є нововиявленими обставинами відповідно до пункту 1 частини першої 361 КАС, зокрема аргументи, які наводить ОСОБА_2, не містять правових підстав вважати, що ці обставини (неправильна назва консультації/посади; неправильно визначена категорія справи) вплинули чи могли вплинути на результат судового розгляду справи по суті вимог. Тобто юридичних фактів, з якими пов'язується виникнення/зміна/припинення юридичних прав та обов'язків учасників справи у спорі, що був предметом розгляду у вказаній справі, заява ОСОБА_2 не містить.

Крім того треба зазначити, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, відповідно до статті 327 КАС, є судом касаційної інстанції і при перегляді судових рішень не може встановлювати нових обставин чи вважати доведеними обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанцій у справі, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Ті аргументи, які позивач навела у своїй заяві, стосуються фактичних обставин справи, яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду з огляду на обсяг своїх повноважень не може надати правової оцінки.

22 січня 2019 року, після відкриття провадження за нововиявленими обставинами, до Верховного Суду надійшли заяви ОСОБА_2 про виправлення недоліків в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 січня 2019 року про відкриття провадження за нововиявленими обставинами у цій справі та постановлення у зв'язку з цим додаткового рішення, роз'яснення ухвали від 14 січня 2019 року (з мотивів необхідності вирішити питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору, уточнення правового статусу учасників справи, доповнення змісту вказаної ухвали), а також про помилковість судових рішень, за наслідками касаційного перегляду яких Вищий адміністративний суд України постановив ухвалу від 20 січня 2016 року, щодо перегляду якої подано заяву про її перегляд на підставі статті 361 КАС (за змістом доводи цієї заяви подібні до тієї, за якою постановлено ухвалу від 14 січня 2019 року).

Проаналізувавши зміст цих заяв колегія суддів дійшла висновку, що такі не містять правових підстав для втручання у судове рішення касаційного суду після відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Крім того, 12 і 14 лютого 2019 року до Верховного Суду надійшло ще дві заяви ОСОБА_2 (у межах провадження щодо перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2016 року за нововиявленими обставинами), у яких заявниця просить:

передати справу № 815/7790/13-а на розгляд Великої Палати Верховного Суду як справу № 815/6096/17 (зі слів заявниці, справа № 815/7790/13-а є «материнською» щодо справи № 815/6096/17) оскільки ці справи взаємопов'язані (заява від 01 лютого 2019 року);

передати справу № 815/7790/13-а на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки іншим чином неможливо об'єктивно розглянути справу № 815/6096/17 (яку вже передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду); відкрити провадження у справі № 522/5199/18, витребувати цю справу та направити її на розгляд Великої Палати Верховного Суду (заява від 12 лютого 2019 року).

Щодо звернень ОСОБА_2 передати справу № 815/7790/13-а на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів зазначає таке.

Підстави для передачі справи на розгляд, зокрема, Великої Палати Верховного Суду встановлено у частинах третій-шостій статті 346 КАС.

Мотиви, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги щодо необхідності передати справу № 815/7790/13-а на розгляд Великої Палати Верховного Суду (взаємопов'язаність зі справою № 815/6096/17) у розумінні положень вказаної статті не є підставою для того, щоб задовольнити таке клопотання, адже не зачіпають тих питань, з якими процесуальний закон пов'язує можливість застосування механізму передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Стосовно вимог про відкриття провадження у справі № 522/5199/18, витребування цієї справи та направлення її на розгляд Великої Палати Верховного Суду (заява від 12 лютого 2019 року), то ці питання, окрім зазначеного, не можуть розглядатися в межах провадження, розпочатого відповідно до ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 815/7790/13-а, оскільки вони стосуються іншої справи.

Згідно з частиною четвертою статті 368 КАС за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; <…>.

Відповідно до частини першої статті 369 КАС у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 361, 364, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 815/7790/13-а за позовом ОСОБА_2 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, Державної виконавчої служби України про зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич