Справа № 120/286/19-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 120/286/19-а

18 лютого 2019 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Ватаманюк Р.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за податковим боргом,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог статей 295, 296 КАС України, суд дійшов висновку про залишення поданої апеляційної скарги без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Однак апелянтом вказані вимоги не дотримано, оскільки матеріали апеляційної скарги документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги не містять.

Порядок сплати судового збору регулюється Законом України "Про судовий збір".

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2019 року визначений у розмірі 1921 грн.

Враховуючи вказане, за подання апеляційної скарги в даному випадку належить сплатити судовий збір в розмірі 1921 грн.

Разом з цим, позивачем не надано суду належних доказів сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі.

Зазначені недоліки можуть бути усунуті шляхом надання оригіналу документу (квитанції) про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" (в редакції Закону, чинній на час подання апеляційної скарги), із підтвердженням зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому, позивачем в апеляційній скарзі вказано, що при поданні заяви про стягнення коштів за податковим боргом судовий збір не сплачувався, відповідно підстави для сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Проте, в даному випадку позивачем оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, ставка судового збору за оскарження ухвали є сталою та визначена в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не залежить від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви чи скарги.

Стосовно посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 826/4553/17, слід вказати, що у даній справі податковий орган звернувся до суду із поданням, в якому просив прийняти постанову, якою підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна відповідача. При цьому, Верховний Суд вказав, що вказане подання не відноситься до об'єктів, за який справляється судовий збір.

Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказане у рішенні подання подане 31 березня 2017 року, тобто до внесення змін в Кодекс адміністративного судочинства України та Закону України "Про судовий збір", а тому, судом приймалось рішення відповідно до норм чинних на момент звернення із поданням.

При цьому, в даному випадку позивач звернувся із заявою про стягнення коштів за податковим боргом до суду 28 січня 2019 року.

На даний момент, частиною 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік документів, за подання яких судовий збір не сплачується, при цьому, заява про стягнення коштів за податковим боргом у вказаному переліку відсутня.

Відтак, апеляційний суд зазначає, що дана справа та вказана скаржником не є ідентичними, висновок Верховного Суду ґрунтується на нормах КАС України чинних до 15 грудня 2017 року.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вказані судом обставини щодо невідповідності апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України створюють перешкоди для відкриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням особі, яка подала апеляційну скаргу, строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за податковим боргом залишити без руху.

2. Запропонувати особі, яка подала апеляційну скаргу, в строк 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

3. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційна скарга буде повернута особі, яка подала апеляційну скаргу.

4. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ватаманюк Р.В.