Справа № 631/1240/18
Суддя: Трояновська Т. М.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

номер провадження 2-а/631/29/19
справа 631/1240/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Трояновської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання - М'ячиної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, лейтенанта поліції Глобинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Лепесій Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до Головного управління національної поліції в Полтавській області, лейтенанта поліції Глобинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Лепесій Олександра Володимировича, в якому просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 238272 від 17.09.2018 року, про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що постановою працівника поліції м. Глобене лейтенанта поліції Лепесій О.В. від 17.09.2018 року на нього було накладено адміністртивне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255,00 грн. Відповідно до вищевказаної постанови позивач нібито, керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ 5320» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Глобене по вул. Промисловій не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено». З даним фактом ОСОБА_2 не погоджується, оскільки табличка «Транзит», яка супроводжує знак 3.3. не передбачена Правилами дорожнього руху, а є ініциіативою місцевої влади та органів поліції. Якщо і існують якісь відомчі акти, що дозволяють встановлення непередбачених Правилами дорожнього руху знаків і табличок, співрробітники поліції і учасники дорожнього руху зобов`язані керуватися не ними, а вимогами Правил дорожнього руху. Вищевказані доводи позивача не були притйняті до уваги працівниками поліції. Крім того, під час pуху транспортного засобу співробітник проліції не відрекомендував себе, чим порушив вимам ч. 2 ст. 5 Закону України «Про поліцію». Позивачем вищевказану постанову буо оскаржено до Глобинського відділу поліції в Полтавській області, але отримана відповідь позивача не задовольнила і він вимушений був звернутися з даним позовом до суду.

Позивач, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положень ст.ст. 124 - 125 КАС України. Скориставшись своїми правами, передбаченими ч. 3 ст. 44 та ч. 3 ст. 194 КАС України просив суд розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідачі, Головне управління Національної поліції в Полтавській області та лейтенант поліції Глобинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Лепесій Олександр Володимирович належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.ст. 124 - 127, ч. 1 ст. 268 КАС України, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. На пропозицію суду подати відзив на позовну заяву, відповідо до ст. 162 КАС України, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), заяви свідків, шо підтверджують заперечення проти позову, відповідачі не відреагували. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на адресу суду не надходило.

Провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності відноситься до категорії термінових адміністративних справ і розглядаються з урахуванням положень § 2 Глави 11 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Аналогічні приписи містить й ч. 3 ст. 205 КАС України.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи їх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання явки сторін обов'язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

За відсутності сторін суд проводить судовий розгляд без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопоруення оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопоруення.

Особливості провадження усправах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності викладені у ст. 286 КАС України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАС України).

З копії постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіковане не в автоматичному режимі серії НК № 238272 від 17.09.2018 року вбачається, що 17 вересня 2018 року ОСОБА_2., керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 5320» державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Глобене по вул. Промисловій не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладання стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.(а.с. 2).

Згідно пояснень позивача, викладених у позовній заяві, а також поясненнях до постанови про накладання адміністративного стягнення, ОСОБА_2 не погоджується з вищевказаною постановою, оскільки табличка «Транзит», яка супроводжує знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» не передбачена Правилами дорожнього руху.

На адресу Глобинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області позивачем було надіслано скаргу, відповідно до якої позивач просив вжити заходи дисциплінарного характеру до посадової особи, якою було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити та надати йому відповідь у терміни передбачені Законом України «Про зверення громадян» (а.с.3).

Вищевказану скаргу було прийнято Глобинським відділенням поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області 20.09.2018 року, про що свідчить талон -повідомлення про прийняття заяви (а.с.4).

На скаргу ОСОБА_2 Глобинським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області було надано відповідь, згідно якої скаржнику було повідомлено, що відповідно до вмотивованої супровідної слідчого СВ Глобинського відділення поліції ГУНП в Плтавській області Ракші П.І. матеріали за вказаним фактом не підлягають до внесенню в ЄРДР, так як із них не вбачається ознаки кримінального чи іншого правопорушення (а.с.5). Як вбачається в наданої відповіді на скаргу, на вимогу ОСОБА_2 щодо скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 238272 від 17.09.2018 рокута закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, уповноваженими особами не було надано ніякої вмотивованої відповіді.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З п. 8 постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіковане не в автоматичному режимі серії НК № 238272 від 17.09.2018 року вбачається, що в даному конкретному випадку, до постанови не було додано жодного доказу на підтвердження винуватості позивача по справі (а.с. 2).

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, тобто прийняте на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи викладене вбачається, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак належних доказів, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено», а саме рухався в зоні дії вказаного дорожнього знаку, зокрема відеозапису правопорушення, пояснень свідків, пояснень інших учасників руху, суду не надано.

Зважаючи на те, що відповідачем до суду не подано взагалі жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху та будь - яких пояснень з цього приводу, то оскаржувана постанова не може вважатися такою, що прийнята із дотриманням завдань та процедури провадження по справах про адміністративні правопорушення.

Також слід зауважити, що відповідності до ч.1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 5 статті 122 цього Кодексу розглядаються органами Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. (ч.2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення).

Приписами ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення надано визначення адміністративного правопорушення (проступку) як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб'єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення та п. 2.13 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверджені Наказом МВС України від 26.02.2009 № 1217).

Як вже зазначалося вище згідно постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіковане не в автоматичному режимі серії НК № 238272 від 17.09.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 12 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладання стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

При цьому, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок про дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, який встановлено ст.279 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Відповідачем не надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення при зазначених обставинах.

В судовому засіданні встановлено, що при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не було належних, достовірних та достатніх даних про наявність в діях останньої ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення

В силу принципу презумпції невинуватості, встановленого ст. 62 Конституції України та діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача при розгляді адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за порушення останнім ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, не відповідали вимогам діючого законодавства, тому є підстави для задоволення позову і скасування оскарженої постанови.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 8, 9, 77, 78, 125 - 127, 194, 229, 242 - 246, 255, 268, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 9, 122, 222, 251, 252, 254, 280, 283, 284, ч. 3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, лейтенанта поліції Глобинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Лепесій Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 238272 від 17.09.2018 року, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2- закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративнго судочинства України учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до Другого апеляційного адміністративного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання чи перебування: Харківська область, Нововодорлазький район, cмт Нова Водолага, вул. Короленко, 34.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Полтавськый області, місцезнаходження: Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 189.

Відповідач: лейтенант поліції Глобинського районого відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Лепесій Олександр Володимипрович, місцезнаходження: Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 189.

Суддя Т.М. Трояновська