Справа № 240/1093/19
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2019 року м. Житомир справа № 240/1093/19

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання перерахувати та виплатити щомісячне грошове утримання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у перерахуванні та виплаті їй щомісячного довічного грошового утримання судді Житомирського районного суду Житомирської області у відставці з 01 січня 2018 року;

- зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % від суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п .4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 4 ст. 161 КАС України визначено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, ОСОБА_1 позовній заяві вказує, що у зв'язку із збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 1762 гривень, вона в серпні 2018 року звернулася до відповідача із заявою про проведення їй перерахунку та виплати довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року на підставі довідки ТУ ДСА від 27.07.2018 за № 1543/18-вих про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 01 січня 2018 року. Разом з тим позивач стверджує, що 19 листопада 2018 року Житомирським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на підставі вищезазначеної довідки їй було проведено перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання. Однак перерахунок було проведено не з 01 січня 2018 року, а з 01 серпня 2018 року. Таким чином позивач вважає, що їй неправомірно відмовлено у проведені розрахунку з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року.

Однак, до матеріалів позовної заяви позивачем не додано доказів відмови Житомирського об'єднаного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області у здійсненні їй перерахунку довічного грошового утримання за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року, як і не надано жодних доказів на підтвердження того, що на підставі поданої нею заяви їй було проведено перерахунок довічного грошового утримання з 01 серпня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно надати до суду докази її звернення до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року та доказів відмови Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у здійсненні їй такого перерахунку, а також доказів проведення їй перерахунку довічного грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА від 27.07.2018 за № 1543/18-вих саме з 01 серпня 2018 року.

Згідно з п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, подана ОСОБА_1 позовна заява не містить власного письмового підтвердження про те, що нею не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною першою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 4 ст.161 КАС України). Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із установлених законом, способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. При цьому позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Згідно з ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами чач. 4, 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення зазначених норм, долучені позивачем до матеріалів позовної заяви копії додатків не завірені належним чином.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- доказів звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року та доказів відмови Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у здійсненні їй такого перерахунку, а також доказів проведення їй перерахунку довічного грошового утримання на підставі довідки ТУ ДСА від 27.07.2018 за № 1543/18-вих саме з 01 серпня 2018 року;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- належним чином завірених додатків до позовної заяви (в 2-х екземплярах: для суду та для відповідача).

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович