Справа № 826/3029/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3029/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Сорочка Є.О.,

при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс" до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві про визнання протиправною та скасування Постанови № 79 від 23.11.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс" звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві про визнання протиправною та скасування Постанови № 79 від 23.11.2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс" подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що головним управлінням Дежспоживслужби в м. Києві проведено позапланову перевірку характеристик продукції товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» за результатом якої складено акт від 29.09.2017 року № 74 та Протокол про виявлення порушення вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковій нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» № 74 від 29.09.2017 року (надалі - акт перевірки, протокол).

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «СВП Плюс» в порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковій нагляд і контроль нехарчової продукції» здійснюється розповсюдження продукції, на якій не нанесено знак відповідності технічним регламентам.

За результатом розгляду справи про порушення ТОВ «СВП Плюс» вимог Закону України «Про державний ринковій нагляд і контроль нехарчової продукції» Головним управлінням Дежспоживслужби в м. Києві 23.11.2017 року винесено постанову № 79 про накладення штрафних санкцій, якою на позивача накладено штраф в розмірі 3 400,00 грн.

Позивач вважає вказану постанову Головного управлінням Дежспоживслужби в м.Києві протиправною, у зв'язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України №124-VIII від 15.01.2015 року «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», Кабінет Міністрів України: забезпечує здійснення державної політики у сфері технічного регулювання; у межах своєї компетенції затверджує технічні регламенти, якщо їх не затверджено законами чи актами центральних органів виконавчої влади.

Відповідно до п.п. 1, 2 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року №1149(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 року № 810), які були чинними на момент проведення перевірки (надалі - Технічний регламент), цей Технічний регламент встановлює вимоги до низьковольтного електричного обладнання та його введення в обіг або в експлуатацію на ринку України. Для цілей цього Технічного регламенту термін «низьковольтне електричне обладнання» означає будь-яке обладнання, призначене для використання при номінальній напрузі від 50 до 1000 В змінного струму та від 75 до 1500 В постійного струму, крім обладнання та явищ, зазначених у додатку 1 до цього Технічного регламенту.

Відповідно до п.п. 7, 10 Технічного регламенту, перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність.

Відповідно до додатка 4 до Технічного регламенту, зображення національного знака відповідності низьковольтного електричного обладнання має відповідати опису, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1599 «Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності». У разі зменшення або збільшення зображення національного знака відповідності мають бути дотримані пропорції, встановлені в описі національного знака відповідності.

Станом на день проведення перевірки постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1599 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року №1184 «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення».

Відповідно до п.п. 1-4 постанови КМУ №1184, знак відповідності технічним регламентам (далі - знак відповідності) має форму незамкненого з правого боку кола, усередині якого вміщено стилізоване зображення трилисника. Довжина розриву кола становить 0,22 його загальної довжини (або 80 градусів). Зображення знака відповідності може бути плоским або рельєфним і виконується двома контрастними кольорами. Висота знака відповідності не може бути менш як 5 міліметрів, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. У разі зменшення або збільшення розміру знака відповідності повинні бути дотримані пропорції його форми.

Підпунктом 1-3 Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, затверджених 30.12.2015 року постановою Кабінету Міністрів України №1184 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що знак відповідності технічним регламентам (далі - знак відповідності) наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом. Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг. Знак відповідності може супроводжуватися піктограмою або будь- яким іншим знаком, що вказує на особливий ризик або використання. Знак відповідності супроводжується ідентифікаційним номером призначеного органу з оцінки відповідності, якщо такий орган був залучений на етапі контролю виробництва. Ідентифікаційний номер призначеного органу з оцінки відповідності наноситься самим органом або за його вказівкою виробником чи уповноваженим представником.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем вірно встановлено факт допущення ТОВ «СВП Плюс» вимог п. 1 ч. 3 ст. 44 закону України «Про державний ринковій нагляд і контроль нехарчової продукції».

Щодо посилань позивача на допущення відповідачем порядку проведення позапланової перевірки, суд зазначає наступне.

Порядок здійснення державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції регламентується Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Відповідно до частини 5 статті 10 вказаного Закону, повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов'язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, законами України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", та іншими законами України.

Згідно з частинами 1-3 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я. по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Відповідно до частини 5 статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

Таким чином, під час проведення перевірки характеристик продукції у позивача, відповідач, як орган ринкового нагляду, зобов'язаний неухильно дотримуватись вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, проведення позапланової перевірки позивача здійснено на підставі наказу Головного управління Держспоживслужби в м. Києві № 2646 від 26.09.2017 року та направлення на проведення перевірки від 26.09.2017 року № 2718 відповідно до вимог чинного законодавства.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтами доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Плюс"залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2019 року.