Справа № 757/64196/18-а
Суддя: Писанець В. А.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року суддя Печерського районного суду міста Києва Писанець В.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Президента України, уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, яка викладена російською мовою.

28 грудня 2018 року визначено суддю для розгляду справи у відповідності до Глави III КАС України, та у зв'язку із перебуванням в щорічній відпустці 15 січня 2019 року передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду з огляду на наступне.

Згідно статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, мова адміністративного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Відповідно до вимог ст.ст. 6, 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» державною мовою України є українська мова.

У контексті Європейської хартії регіональних мов або мов меншин до регіональних мов або мов меншин України, до яких застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, віднесені мови: російська, білоруська, болгарська, вірменська, гагаузька, ідиш, кримськотатарська, молдавська, німецька, новогрецька, польська, ромська, румунська, словацька, угорська, русинська, караїмська, кримчацька.

До кожної мови, визначеної у частині другій цієї статті, застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, за умови, якщо кількість осіб - носіїв регіональної мови, що проживають на території, на якій поширена ця мова, становить 10 відсотків і більше чисельності її населення.

За рішенням місцевої ради в окремих випадках, з урахуванням конкретної ситуації, такі заходи можуть застосовуватися до мови, регіональна мовна група якої становить менше 10 відсотків населення відповідної території. У межах території, на якій поширена регіональна мова або мова меншини, що відповідає умовам частини третьої цієї статті, здійснення заходів щодо розвитку, використання і захисту регіональної мови або мови меншини, передбачених цим Законом, є обов'язковим для місцевих органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, установ, організацій, підприємств, їх посадових і службових осіб, а також громадян - суб'єктів підприємницької діяльності та фізичних осіб.

Судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами). У межах території, на якій відповідно до умов частини третьої статті 8 цього Закону поширена регіональна мова, держава гарантує можливість здійснювати судове провадження цією регіональною мовою (мовами).

Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу. Особам, що беруть участь у розгляді справи в суді, забезпечується право вчиняти усні процесуальні дії (робити заяви, давати показання і пояснення, заявляти клопотання і скарги, ставити запитання тощо) рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись послугами перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, послуги перекладача з регіональної мови або мови меншини (мов), у разі їх необхідності, надаються без додаткових для цих осіб витрат. Слідчі і судові документи складаються державною мовою.

Станом на час подання позовної заяви місто Київ не є територією, на якій поширена регіональна мова (мови), а так вбачається, що в порушення вищезазначених вимог, позивачем не викладено текст позовної заяви державною мовою.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов повинен бути викладений українською мовою.

Вищевикладене також узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/1833/16 адміністративне провадження №К/9901/20397/18 45292/18.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач, що передбачає ч. 1 ст. 46 КАС України.

Разом з тим, вбачається, що у позові зазначено позивача та відповідача, а також визначено Президента України та уповноваженого Верховної Ради України з прав людини заінтересованими особами, що не відповідає вимогам КАС України щодо визначення процесуального статусу особи.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Вказані недоліки мають бути усунуті позивачем, шляхом приведення позовної заяви у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України та Закону України «Про засади державної мовної політики».

Керуючись ст.ст. 5, 160, 161, 169, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Президента України, уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про зобов'язання вчинити певні дії, -залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. А. Писанець