Справа № 820/2831/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2019 року

Київ

справа №820/2831/14

адміністративне провадження №К/9901/3110/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуЗахідної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - Західна ОДПІ)
на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року (суддя Зінченко А.В.)
та ухвалуХарківського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року (колегія у складі суддів: Спаскіна О.А., Сіренко О.І., Любчич Л.В.)
у справі820/2831/14
за позовомПублічного акціонерного товариства «Електромашина»
доЗахідної ОДПІ
проскасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Електромашина» (далі - ПАТ «Електромашина») звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 лютого 2014 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 402032 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 138657 грн.

Зазначили, що оскаржуване рішення винесене у зв'язку з невизнанням реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Позов обґрунтований тим, що реальність відповідних операцій підтверджується належно оформленими первинними документами.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Західна ОДПІ подала касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Зміст касаційної скарги зводиться до перелічення правових норм, якими регулюються спірні відносини, без посилань на конкретні порушення, допущені судами.

Позивач відзиву на касаційну скаргу не подавав.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 вересня 2014 року відкрито касаційне провадження у справі.

11 січня 2018 року касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що підставі направлення №772 від 13 листопада 2013 року та наказу «Про призначення позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ «Електромашина» №786 від 13 листопада 2013 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Електромашина» щодо правомірності нарахування податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з підприємствами-постачальниками за період з 01 січня 2011 року по 31 серпня 2012 року, за результатами якої складено акт перевірки № 1476/20-33-15-02-08/00214868 від 25 листопада 2013 року, яким встановлено порушення ПАТ «Електромашина» вимог пункту 1 статті 44, пункту 185.1, статті 185, пункту 198.2, пунктів198.3 та 198.6 статті 198, пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу (далі - ПК) України по господарський операціям з ТОВ «ФІРМА «ОНИКС» (), ТОВ "ПІДПРИЄМСТВО "ЕНЕРГОСТРОЙ" (), ТОВ «НВФ «ЛОМКОМПЛЕКТ» (), ТОВ ФІРМА "СПЕЦМАЙСТЕР" (), ТОВ "ТИН "СПЕКТР" (), ТОВ "ТД ВЛАДАР-ХАРКІВ" (), ТОВ "В.Д.В.-ЕЛЕКТРО" (), ТОВ "ПОДІГРАД-46" (), ТОВ "МЕТАЛЛІКА-З" () та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1).

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення (за формою «В1») № від 09 грудня 2013 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 402032,00 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 201016,00 грн.

Позивач не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням подав скаргу №15/19 від 18 грудня 2013 року до Головного управління Міндоходів у Харківській області.

За результатами розгляду скарги Головне управління Міндоходів у Харківській області прийняло рішення №1009/10/20-40-10-04-17 від 12 лютого 2014 року, яким податкове повідомлення-рішення № від 09 грудня 2013 року скасоване в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (штрафні санкції) у розмірі 62359 грн, в іншій частині вказане рішення залишено без змін, а скарга підприємства - без задоволення.

17 лютого 2014 року Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області прийняте податкове повідомлення-рішення (за формою «В1») №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 402032,00 грн та застосовано штрафних санкцій у сумі 138657,00 грн.

Судами досліджені наступні первинні документи:

- договір на виконання робіт №06/05-12 від 07 травня 2012 року, між ТОВ «Фірма«ОНІКС» (Підрядник) та ПАТ «Електромашина» (Замовник), згідно з яким Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконувати ремонт кабеля 2А 6 кВ ПАТ «Електромашина». Згідно з підпунктом 1.4. пункту 1 договору матеріали, обладнання та комплектуючі, що необхідні для виконання Договору постачаються Підрядником. Загальна сума договору з урахуванням ПДВ 20% складає 10361,68 грн;

- договір на виконання робіт №09/05-12 від 25 травня 2012 року між ТОВ «Фірма «ОНІКС» (Підрядник) та ПАТ «Електромашина» (Замовник), згідно з яким Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконувати ремонт кабеля 2А 6 кВ ПАТ «Електромашина». Згідно з підпунктом 1.4. пункту 1 договору матеріали, обладнання та комплектуючі, що необхідні для виконання Договору постачаються Підрядником. Загальна сума договору з урахуванням ПДВ 20% складає 9831,80 грн;

- договір на виконання робіт №10/06-12 від 20 червня 2012 року між ТОВ Фірмою «ОНІКС» (Підрядник) та ПАТ «Електромашина» (Замовник), згідно з яким Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконувати ремонт кабеля 2А 6 кВ ПАТ «Електромашина». Згідно з підпунктом 1.4. пункту 1 договору матеріали, обладнання та комплектуючі, що необхідні для виконання Договору постачаються Підрядником. Загальна сума договору з урахуванням ПДВ 20% складає 10361,68 грн;

- договір №12/01 від 03 січня 2012 року, між НВФ «Промкомплект» (Постачальник) та ПАТ «Електромашина» (Покупець) з придбання радіоелектроніки згідно з номенклатурою, ціною і в кількості, вказаних у специфікаціях до даного Договору. Загальна сума договору на момент підписання з урахуванням ПДВ 20% складає 63852 грн., яка може змінюватися за згодою сторін в період дії даного договору;

- договір №12/01 від 25 січня 2011 року, між ФОП ОСОБА_2 (Постачальник) та ПАТ «Електромашина» (Покупець) з придбання прокату кольорових металів, припою згідно з номенклатурою, ціною і в кількості, вказаних у специфікаціях до даного Договору. Загальна сума договору на момент підписання з урахуванням ПДВ 20% складає 389790 грн;

- договір №47 на поставку продукції від 17 лютого 2011 року між ТОВ «Фірма «Спецмайстер» (Постачальник) та ПАТ «Електромашина» (Покупець) щодо придбання спецодягу, спецвзуття, засобів індивідуального захисту згідно з номенклатурою, ціною і в кількості, вказаних у рахунках-фактурах до даного Договору. Загальна сума договору з урахуванням ПДВ 20% складає 390000 грн.

- договір №121 від 17 серпня 2011 року, між ТОВ «ТПП «Спектр» (Постачальник) та ПАТ «Електромашина» (Замовник) з придбання продукції згідно із специфікацією до даного договору. Загальна сума договору на момент укладання з урахуванням ПДВ 20% складає 49740 грн;

- договір №236 від 27 грудня 2010 року між ТОВ «Енергострой» (Постачальник) та ПАТ «Електромашина» (Покупець) з придбання продукції виробничо-технічного призначення згідно з номенклатурою, ціною і в кількості, вказаних у специфікаціях до даного Договору. Загальна сума договору на момент підписання з урахуванням ПДВ 20% складає 9790903,20 грн.

Судами досліджені також рахунки-фактури, податкові накладні; протокол виїмки СВ Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області бухгалтерських документів ПАТ «Електромашина» за період 01 березня 2011 року по 30 квітня 2011 року.

За придбаний у постачальників товар позивач розрахувався у безготівкову порядку, що підтверджується банківськими виписками.

Отримання і оприбуткування отриманого товару підтверджується документами складського обліку, а саме копіями карток складського обліку. В подальшому отриманий товар використовувався в господарській діяльності підприємства, про що свідчать картки списання ТМЦ у виробництво.

Перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК) визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У статті 198 ПК встановлено підстави, за яких у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; визначено права і обов'язки платників податку в цій сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, для віднесення витрат до податкового кредиту з ПДВ такі витрати повинні бути фактично здійсненими підтверджуватися належними первинними документами та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з акта перевірки, єдиною підставою вважати спірні господарські операції такими, що не відбулися, податковий орган вважає акти та довідки зустрічних звірок контрагентів позивача, проведених в межах дослідження взаємовідносин цих контрагентів з третіми особами.

Аналіз змісту наведених актів та довідок дає підстави стверджувати, що вони не містять інформації, яка свідчить про нереальність господарських операцій позивача та його контрагентів.

Не містить будь-якої конкретної інформації з цього приводу і акт перевірки позивача, який лише перелічує правові норми і наводить висновок про нереальність господарських операцій.

Аналогічного змісту і досліджувана касаційна скарга.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги про наявність підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду