Справа № 2140/1549/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 р. Справа № 2140/1549/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І. Дата і місце ухвалення: 01.11.2018р., м. Херсон
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому, з урахуванням уточнення 31.10.2018р. позовних вимог, просив суд: визнати протиправними дії відповідача, які порушують пункт 7 статті 13 Закону України від 02.06.2016р. «Про судоустрій і статус суддів» та статтю 58 Конституції України і призвели до зупинення виконання рішення місцевого суду Суворовського району м.Херсона від 18.01.2002р. у справі № 2-4924/01; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок державної пенсії по інвалідності ОСОБА_2 з 01.01.2012р. з врахуванням середньомісячної заробітної плати за травень 1986р. у розмірі 6184 крб. і коефіцієнту для його визначення 31.0; визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в частині відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 починаючи з 16.02.2018р.

Позов обґрунтовував тим, що рішенням місцевого суду Суворовського районну м.Херсона було зобов'язано Суворовське управління соціального захисту населення м.Херсона здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, призначеної йому на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням розміру заробітної плати, який змінився, з включенням 60% премії в заробіток для нарахування пенсії, провести перерахунок з 01.12.1998р. на підставі довідки про заробітну плату №284 від 07.10.1998р. та доповнення до неї №290 від 16.10.1998р., які видані ВО «Донецьвугілля». Однак, з грудня 2011 року ГУ ПФУ в Херсонській області неправомірно зупинило виконання рішення місцевого суду Суворовського районну м.Херсона від 18.01.2002р., з посиланням на п.4 та п.8 постанови КМУ №1210 від 23.11.2011р. Такі дії позивач вважає незаконними та такими, що порушують закріплений законодавством принцип обов'язковості судових рішень.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2018р. позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Херсонській області та зобов'язання здійснити перерахунок державної пенсії по інвалідності з 01 січня 2012 року з урахуванням середньомісячного заробітку за травень 1986 року 6184 крб. і коефіцієнта його визначення 31.0 за період з 31.10.2016р. по 02.02.2018р. залишено без розгляду на підставі ст.123 КАС України. В частині позовних вимог щодо визнання неправомірними дій ГУ ПФУ в Херсонській області та зобов'язання здійснити перерахунок державної пенсії по інвалідності з 01 січня 2012 року з урахуванням середньомісячного заробітку за травень 1986 року 6184 крб. і коефіцієнта його визначення 31.0 за період з 01.01.2012р. по 30.04.2016р. провадження у справі закрито на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з'ясування судом обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить задовольнити його позов шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Херсонській області та зобов'язання провести перерахунок його пенсії по інвалідності з 16.02.2018р. з урахуванням його заробітку за травень 1986 року 6184 карбованців, коефіцієнт 31,0.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції послався на обставини, встановлені постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. по справі №766/13628/16-а, як преюдиційні, однак судом не враховано, що судове рішення у вказаній справі прийнято без дослідження матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2

Також, апелянт посилається на те, що судом не надано правової оцінки його доводам про те, що 26.12.2011р. пенсію ОСОБА_2 перераховано відповідачем з 01.01.2012р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затвердженого новий Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що набрав чинності з 01.01.2012р.

ГУ ПФУ в Херсонській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що правомірність дій органу ПФУ щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2012р. встановлено судовим рішенням по справі №766/13628/16-а, яке набрало законної сили, і з вказаної дати не змінилися ні вихідна величина, з якої розраховано пенсію ОСОБА_2, а ні її складові.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, як ліквідатор наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 20.05.1986р. по 04.06.1986р., був визнаний інвалідом ІІІ групи з 05.03.1993р.

Позивач отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні службових обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі фактичних збитків (інвалідність встановлено безстроково; втрата працездатності - 60% згідно рішення МСЕК Херсонської області, за основу взято середньомісячний заробіток за травень 1986 року).

Рішенням місцевого суду Суворовського районну м.Херсона від 18.01.2002р. по справі №2-4924/01 зобов'язано Суворовське управління соціального захисту населення м.Херсона здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, призначеної йому на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням розміру заробітної плати, який змінився, з включенням 60% премії в заробіток для нарахування пенсії, провести перерахунок з 01.12.1998р. на підставі довідки про заробітну плату №284 від 07.10.1998р. та доповнення до неї №290 від 16.10.1998р., які видані ВО «Донецьвугілля».

На підставі вказаного судового рішення позивачу був проведений перерахунок пенсії з 01.12.1998р. із заробітної плати 2393,89 крб. У період з 01.12.1998р. по 31.12.2011р. позивачу виплачувалася пенсія із врахуванням середньомісячного заробітку за травень 1986 року в розмірі 6184 карбованців та коефіцієнта для його визначення - 31,0.

У зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_2 УПФУ в м.Херсоні було обчислено пенсію по інвалідності з 01.01.2012р. виходячи з 2393,89 крб. заробітку за роботу в зоні відчуження із застосуванням коефіцієнту підвищення 25,4.

Розрахунок заробітку для обчислення пенсії: 2393,89 крб./12 днів = 199,5 крб. (в день) х 25,4 (приведення заробітної плати до місячної норми) = 5067,30 крб., але заробітну плату обмежено 3000 крб. відповідно до п.8 вищезазначеної Постанови №1210.

Не погоджуючись з правомірністю дій пенсійного органу щодо перерахунку з 01.01.2012р. пенсії ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду, в якому, серед іншого, просив визнати неправомірними дії УПФУ в м.Херсоні по обмеженню заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження ЧАЕС у травні 1986 року при перерахунку державної пенсії по інвалідності в грудні 2011 року за матеріалами пенсійної справи №203641 без врахування, в порушення ст.124 Конституції України, рішення місцевого суду Суворовського району м.Херсона від 18.01.2002р. по справі №2-4924/01 та зобов'язати УПФУ в м.Херсоні здійснити перерахунок державної пенсії по інвалідності з 01 січня 2012 року, виходячи з розміру заробітної плати за травень 1986 року у розмірі 6184 крб., виплатити недоплату за період з 01.01.2012р. по листопад 2016 року в сумі 10241,27 грн., та виплачувати в подальшому пенсію у відповідності з п.9 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011р. №1210.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.11.2016р. по справі №766/13628/16-а в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29.11.2016р. скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги за період з 01 січня 2012 року по 30 квітня 2016 року залишено без розгляду, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.02.2018р. ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності з 01.01.2012р.

Листом від 19.03.2018р. №94/П-99-1 відповідач повідомив позивача про те, що роз'яснення щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2012р. неодноразово надавалися листами Херсонського відділу Головного управління, з цього питання є судове рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р.

10.04.2018р. ОСОБА_2 звернувся до відповідача зі скаргою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2012р. за матеріалами пенсійної справи №203641 згідно п.2 постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011р. без обмежень по заробітній платі.

Листом від 04.05.2018р. №265/П-99-1 відповідач повідомив, що постановою КМУ від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено новий Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Порядком передбачено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25.4. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців. В матеріалах пенсійної справи є рішення місцевого суду Суворовського району м.Херсона від 18.01.2002р. (справа № 2-4924/01), на підставі якого був проведений перерахунок пенсії з 01.12.1998 р. із заробітної плати 2393,89 крб., у тому числі: 1323,83 крб. - заробітна плата за 12 днів травня 1986 року в зоні відчуження, 794,30 крб. - премія (60% х 1323,83 крб.), 275,76 крб. - збережений заробіток за основним місцем роботи.

Перерахунок пенсії з 01.01.2012р. здійснено саме з цієї заробітної плати 2393,89 крб. Розрахунок заробітку для обчислення пенсії: 2393,89 крб./12 днів = 199,5 крб. (в день) х 25,4 (приведення заробітної плати до місячної норми) = 5067,30 крб., але заробітну плату обмежено 3000 крб. відповідно до п.8 вищезазначеної постанови. Внаслідок перерахунку розмір пенсійної виплати з 01.01.2012р. збільшився і склав 10080,47 грн.

Однак, відповідно до ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» максимальний розмір пенсії з 01.01.2012р. був обмежений в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність і становить 8220 грн. На теперішній час розмір пенсійної виплати без обмеження становить 10458,77 грн.

Також, ГУ ПФУ в Херсонській області у своєму листі від 04.05.2018р. №265/П-99-1 зазначило, що правильність розрахунку з 01.01.2012р. пенсії ОСОБА_2 вже підтверджено судовим рішенням по справі №766/13628/16-а, яке набрало законної сили.

Не погоджуючись з відмовою ГУ ПФУ в Херсонській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначав, що відповідач не має права застосовувати Порядок, передбачений пунктами 4 та 8 Постанови КМУ №1210.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. встановлено правомірність дій пенсійного органу по обчисленню ОСОБА_2 пенсії з врахуванням постанови КМУ від 23.11.2011р. №1210. Оскільки з 01.01.2012р. не змінилася ні вихідна величина, з якої розрахована пенсія позивача, ні її складові, а тому, за висновками суду першої інстанції, обставини, встановлені постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р., мають преюдиційне значення для розгляду даної справи.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, що при постановлені судового рішення Одеським апеляційним адміністративним судом не було витребувано пенсійну справу ОСОБА_2, внаслідок чого рішення прийнято без урахування всіх обставин, які мають значення для справи, зазначивши, що суд першої інстанції не наділений повноваженнями переглядати (ревізувати) рішення суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

При цьому, ч.3 цієї статті передбачає, що Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з неправомірним, на думку позивача, перерахунком його пенсії з 01.01.2012р. на підставі Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким передбачено формульний підхід під час обчислення заробітку за роботу у зоні відчуження для визначення розміру пенсії по інвалідності.

Пунктом 3 Порядку №1210 передбачено, що у разі коли особа попрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4.

Згідно п.8 Порядку №1210 в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3000 крб.

Заробітна плата, отримана за роботу в зоні відчуження, порівнюється із середньою заробітною платою за відповідний місяць року, в якому особа приймала участь у ліквідації аварії. Визначається індивідуальний коефіцієнт заробітку, який множиться на середню заробітну плату за 2006 рік (928,81 грн.). Таким чином розраховується заробітна плата для обчислення пенсії. Після цього вона множиться на відсоток втрати працездатності і розраховується основний розмір пенсії.

При зверненні з позовом до суду ОСОБА_2 заперечував правомірність розрахунку його пенсії з 01.01.2012р. із застосуванням положень Порядку №1210, зокрема, щодо застосування коефіцієнту 25,4 та обмеження середньомісячного заробітку за травень 1986 року. Свої вимоги обґрунтовував тим, що фактично пенсійним органом неправомірно, без законних підстав призупинено виконання рішення місцевого суду Суворовського районну м.Херсона від 18.01.2002р. №2-4924/01, чим порушено ст.58 Конституції України.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи правомірність проведення відповідачем перерахунку пенсії ОСОБА_2 в грудні 2011 року з 01.01.2012р. на підставі Порядку, затвердженого постановою КМУ №1210, за період з 01.01.2012р. по листопад 2016р. встановлено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. по справі №766/13628/16-а.

Зокрема, у вказаному судовому рішенні зазначено, що «…заробітна плата позивача, одержана за роботу в зоні відчуження за весь фактично відпрацьований час становить: 1323,83 крб. (заробіток за роботу в зоні відчуження у травні 1986 року) + 794,30 крб. (премія 60 %) + 275,76 крб. (збережений заробіток за основним місцем роботи) = 2393,89 крб. : 12 (кількість днів роботи в зоні) х 25,4 = 5067,07 крб. Коефіцієнт заробітної плати - 0,0300 грн. : 0,00179 (показник середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно із постановою КМУ від 20.11.2003 р. № 1783) = 16,75978. Заробітна плата для обчислення пенсії становить 15566,65 грн. (928,81 грн. х 16,75978), де 928,81 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік. Отже, відповідачем на виконання постанови КМУ від 23.11.2011р. №1210 правомірно обчислено пенсію виходячи з 1323,83 крб. заробітку за роботу в зоні відчуження».

Учасниками справи не заперечується, що з 01.01.2012р. ні вихідна величина, з якої розрахована пенсія ОСОБА_2, а ні її складові не змінилися, тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. по справі №766/13628/16-а є преюдиційною у даній справі і її висновки правомірно враховано ГУ ПФУ в Херсонській області при відмові в задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що судове рішення по справі №766/13628/16-а прийнято без дослідження матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2, оскільки перегляд та надання правової оцінки судовому рішенню суду апеляційної інстанції є компетенцією суду вищої інстанції. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.05.2017р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі №766/13628/16-а.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду від 01.11.2018 року - відсутні.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 лютого 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук