Справа № 480/126/19
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 р. Справа № 480/126/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника відповідача - Паливоди І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/126/19 за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Головне управління національної поліції в Сумській області, Глухівський відділ поліції ГУНП в Сумській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, УДМС України в Сумській області), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Головне управління національної поліції в Сумській області, Глухівський відділ поліції ГУНП в Сумській області, в якій просить:

1. Скасувати рішення УДМС України в Сумській області від 04.09.2017 про заборону в'їзду на територію України стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

2. Зобов'язати УДМС України в Сумській області внести відповідні зміни до електронних баз (реєстрів) щодо скасування рішення від 04.09.2017 про заборону в'їзду на територію України стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про виконання чого повідомити позивача та представника позивача.

3. Зобов'язати УДМС України в Сумській області повідомити керівництво Державної прикордонної служби України, Державної міграційної служби України про скасування рішення Управління ДМС України в Сумській області від 04.09.2017 про заборону в'їзду на територію України стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про виконання чого повідомити позивача та представника позивача.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що під час спроби перетину кордону України 13.08.2018 стосовно позивача прийнято рішення про відмову у перетині державного кордону на в'їзд у зв'язку з наявністю рішення УДМС України в Сумській області від 04.09.2017 про заборону в'їзду в Україну. Підставою для прийняття оскарженого рішення стало подання Глухівського ВП ГУНП в Сумській області від 18.08.2017 №12477/58/03-17 до відповідача, в якому зазначено, що вказаний громадянин неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на території Сумської області та його перебування на території України може призвести до дестабілізації криміногенної обстановки та систематичних порушень громадського порядку. При цьому, вироком Глухівського районного суду Сумської області від 26.11.2014 позивача визнано винним у вчиненні злочинів, однак на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_2 звільнено від відбуття призначеного покарання. Інших кримінальних або адміністративних правопорушень за період з 26.11.2014 по теперішній час позивач не вчиняв та до відповідальності не притягався. Також, ОСОБА_2 має чинну посвідку на постійне місце проживання в Україні від 24.04.2018, має стійкі соціальні зв'язки в Україні, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей (2 з них громадяни України) та дружину, які постійно проживають на території України, є єдиним годувальником у сім'ї. Отже, позивача незаконно позбавлено права на в'їзд в Україну службовими особами УДМС України в Сумській області.

Ухвалою суду від 17.01.2019 відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.70).

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві (а.с.50-53) та додаткових письмових поясненнях (а.с.73-74) та зазначив, що рішення від 04.09.2017 про заборону позивачу в'їзду в Україну прийняте на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якого в'їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні та обґрунтованого подання ГУНП в Сумській області № 12477/58/03-17 від 18.08.2017. Таким чином, УДМС України в Сумській області мало обґрунтовані підстави для заборони в'їзду позивачу на територію України.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник ГУНП в Сумській області подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.44), у відзиві проти задоволення позову заперечував та зазначив, що відповідач мав обґрунтовані підстави для заборони в'їзду позивача на територію України (а.с.41-42).

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 13.08.2018 під час спроби перетину державного кордону України ОСОБА_2 уповноваженою особою підрозділу охорони державного кордону старшим інспектором ПК 3 групи ІПК ВІПС «Гоптівка» (тип А) ВПС «Дергачі» молодшим лейтенантом ОСОБА_5 прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в'їзд в Україну на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» (а.с.22), а саме у зв'язку з наявністю щодо ОСОБА_2 рішення уповноваженого державного органу України про заборону в'їзду в Україну.

Згідно з інформацією УДМС в Сумській області від 20.11.2018 №5901.10-10464/59.1-18, яка надійшла у відповідь на адвокатський запит 27.11.2018, стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнято рішення про заборону в'їзду на територію України від 04.09.2017 строком на п'ять років до 04.09.2022.

Підставою для встановлення заборони в'їзду в Україну строком на п'ять років ОСОБА_2 стало подання Глухівського ВП ГУНП в Сумській області від 18.08.2017 №12477/58/03-17 до УДМС в Сумській області, в якому зазначено, що за наявними даними ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на території Сумської області, а саме:

- 26.11.2014 засуджений Глухівським МРС за ч. 4 ст. 358 КК України;

- 26.11.2014 засуджений Глухівським МРС за ч. 4 ст. 358 КК України.

Суспільна небезпечність перебування ОСОБА_8 на території України полягає у систематичності вчинення кримінальних правопорушень, що супроводжується порушенням громадського порядку, прав і законних інтересів громадян України.

Беручи до уваги те, що перебування на території України ОСОБА_8 може призвести до дестабілізації криміногенної обстановки та систематичних порушень громадського порядку, відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" доцільно прийняти рішення про заборону в'їзду на територію України громадянину Узбекистану ОСОБА_8 терміном на 3 роки (а.с.25).

04.09.2017 УДМС України в Сумській області прийнято Рішення від 04.09.2017 про заборону в'їзду в Україну громадянину Узбекистану ОСОБА_8 строком на 5 років до 04.09.2022 (а.с.15).

Того ж дня 04.09.2017 УДМС України в Сумській області супровідним листом №12477/58/03-17 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України направлено Доручення про заборону в'їзду гр. Узбекистан ОСОБА_2 № 05.1/5719 строком на 5 років (а.с.29).

Задовольняючи позовні вимоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" в'їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в'їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону. У разі невиконання рішення про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в'їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в'їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в'їзду в Україну.

Згідно із п.п. "б" пункту 4 Інструкції "Про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства", затвердженою Наказом МВС України від 17.12.2013 №1235, рішення про заборону в'їзду в Україну особам приймається ДМС України та її територіальними підрозділами за ініціативи підрозділів кримінальної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в'їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Як зазначалось вище, судом встановлено, що вироком Глухівського районного суду Сумської області від 26.11.2014 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України. На підставі п. «в» ч. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_2 звільнено від відбуття призначеного покарання (а.с.26-27).

При цьому, підставою для прийняття оскарженого рішення послугувало подання Глухівського ВП ГУНП в Сумській, в якому було зазначено: "ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на території Сумської області, а саме:

- 26.11.2014 засуджений Глухівським МРС за ч. 4 ст. 358 КК України;

- 26.11.2014 засуджений Глухівським МРС за ч. 4 ст. 358 КК України."

Тобто, в поданні містились дані про притягнення ОСОБА_6, а не ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, при цьому продубльований двічі вирок Глухівського МРС від 26.11.2014.

Отже, Глухівський ВП ГУНП в Сумській області поданням від 18.08.2017 №12477/58/03-17 направив на адресу УДМС України в Сумській області завідомо неправдиві відомості про неодноразове притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, посилаючись при цьому на єдиний вирок Глухівського районного суду Сумської області від 26.11.2014.

Варто зазначити, що ні відповідачем, ні третіми особами не надано суду інформації та підтверджуючих документів, що ОСОБА_2 за період з 26.11.2014 по теперішній час вчиняв інші кримінальні або адміністративні правопорушення та притягався до відповідальності.

При цьому ОСОБА_2 за час з дати постановлення вироку суду 26.11.2014 до 13.08.2018 неодноразово вільно перетинав державний кордон України, у зв'язку з подорожами до Республіки Узбекистан та у зворотному напрямку - до України, що не заперечувалося відповідачем та третіми особами.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вказаний загальновизнаний принцип права також закріплено ст.4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997.

Крім того, ст. 1 Протоколу №7 до Конвенції передбачені процедурні гарантії, що стосуються вислання іноземців, зокрема ч.1: «Іноземець, який законно проживає на території держави, не може бути висланий за її межі інакше ніж на виконання рішення, прийнятого відповідно до закону, і повинен мати можливість:

a) наведення доводів проти свого вислання;

b) перегляду своєї справи; і

c) представлення з цією метою перед компетентним органом або перед особою чи особами, призначеними цим органом.

2. Іноземець може бути висланий ще до того, як він здійснив свої права, передбачені в підпунктах "а", "b" та "с" пункту 1 цієї статті, коли таке вислання є необхідним в інтересах публічного порядку або ґрунтується на міркуваннях національної безпеки.»

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 13 ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі по тексту - Закон) іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Згідно з ч. 13 ст. 5 Закону підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, документ, що підтверджує факт навчання в Україні, та зобов'язання навчального закладу повідомити центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, про відрахування з такого закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Варто зазначити, що ОСОБА_2 має чинну посвідку на постійне місце проживання в Україні серії НОМЕР_2 від 24.04.2018, яка ним особисто отримана 27.04.2018 в УДМС України в Сумській області (а.с.16). Тобто, вже після прийняття оскарженого рішення. Позивач має стійкі соціальні зв'язки в Україні, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей (2 з них громадяни України) та дружину ОСОБА_9, які постійно проживають на території України, є єдиним годувальником у сім'ї (а.с.18-20).

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що рішення УДМС України в Сумській області від 04.09.2017 про заборону в'їзду на територію України громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. за квитанцією №0.0..1 від 11.01.2019 (а.с.9).

Таким чином, позивачу необхідно відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 262-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: Головне управління національної поліції в Сумській області, Глухівський відділ поліції ГУНП в Сумській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 04.09.2017 про заборону в'їзду на територію України стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 27, м. Суми, 40000, ) внести відповідні зміни до електронних баз (реєстрів) щодо скасування рішення від 04.09.2017 про заборону в'їзду на територію України стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 27, м. Суми, 40000, ) повідомити Державну прикордонну службу України, Державну міграційну службу України про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 04.09.2017 про заборону в'їзду на територію України стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Стягнути на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 27, м. Суми, 40000, ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.02.2019 року.

Суддя В.М. Соколов