Справа № 264/293/19
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/293/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Матвєєва Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Носенка Германа Миколайовича з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 03 січня 2019 року серії НК № 640750, винесеної поліцейським роти №1 патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Носенка Г.М., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки 03 січня 2019 року позивач дійсно керував транспортним засобом та здійснив лівий поворот на вул.Успенську в напрямку пр.Металургів на перехресті з вул. Куїнджи в м.Маріуполі. Біля буд.44 по вул. Успенській в м.Маріуполі позивач почув незвичайний звуковий сигнал і в дзеркалі заднього виду побачив, що за ним рухається автомобіль патрульної поліції з проблисковими маячками синього кольору. Увімкнувши правий сигнал повороту, позивач прийняв вправо і зупинився для пропуску екіпажу поліції, однак, автомобіль поліції зупинився та інспектор поліції підійшов до автомобіля позивача. Інспектор поліції вказав, що позивачем порушено п.п. 31.4. ПДР України що виразилося в керуванні транспортним засобом з непрацюючою правою фарою ближнього світла фар. У подальшому інспектор зобов'язав позивача надати документи на автомобіль, страховку громадянської відповідальності і на право керування транспортним засобом, та відомості, чи встановлено газове обладнання на автомобіль. Усі витребувані документи позивач надав. Документи щодо установки ГБО позивач надати не зміг, оскільки ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачена можливість реєстрації даної установки в десятиденний термін після її установки. Передбачений строк на той період часу не закінчився та сама установка на той момент не була підключена до двигуна, автомобіль працював на бензині. З огляду на викладене позивач просив суд визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 640750 від 03 січня 2019 року та її скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив проводити розгляд справи без його присутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив відзив на позовні вимоги та диск з відеозаписом правопорушення, які долучені до матеріалів справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 03 січня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 640750 поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькі області Госенком Г.М. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, зокрема за те, що він 03 січня 2019 року о 19.55 год. керував автомобілем OPEL Astra, державний номерний знак НОМЕР_1, в Центральному районі м.Маріуполя та на перехресті пр.Металургів та вул.Куїнджи, біля будинку №44, було встановлено, що в автомобілі не працює права фара ближнього світла фар та який було переобладнано з порушенням норм та стандартів, а саме встановлено обладнання ГБО для роботи на рідкому моторному паливі, чим порушено п.31.3.а ПДР України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у керуванні транспортним засобом з непрацюючою правою фарою ближнього світла фар та не порушенні правил встановлення обладнання ГБО для роботи на рідкому моторному паливі.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, судом досліджені надані позивачем документи, а саме: акт технічної експертизи про відповідність конструкції та технічного стану переобладнаного транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху №519 від 31 грудня 2018 року, акт 519 переобладнаного для роботи на зрідженому нафтовому газі ЗНГ, свідоцтво №2439 про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, сертифікат відповідності та додаток до нього, повідомлення технічного директора ТОВ «Азовметанмаш» щодо установки на легковий автомобіль газового обладнання.

Отже, вивчивши доводи позивача та дослідивши надані документи, суд приходить до висновку, що процедура установки та реєстрації газового обладнання на автомобіль OPEL Astra, державний номерний знак НОМЕР_1, була проведена відповідно до діючого законодавства.

Позивач погодився, що під час руху, в нього вийшла з ладу права фара автомобіля.

Відповідно до п. 31.4.3 в ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей зовнішніх світлових приладів, зокрема не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Разом з тим, зазначена заборона ПДР України не встановлена щодо правої фари в режимі ближнього світла.

Крім того, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту керування позивачем автомобілем з не працюючою правою фарою ближнього світла фар, оскільки відеозаписом зафіксована лише процедура встановлення особи водія та безпосередньо процес розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Носенка Германа Миколайовича з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2019 року серії НК № 640750 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КпАП України - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 лютого 2019 року.

Суддя: Ю. О. Матвєєва