Справа № 320/6356/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року № 320/6356/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області, в якому просить суд:

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області виплатити грошову компенсацію на придбання житла, як особі з інвалідністю 2 групи з числа учасників бойових дій на території іншої держави Афганістан.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно відмовив у звернені про виплату грошової компенсації деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав.

Позивач вважає, що дана відмова відповідача є протиправною, та такою, що суперечить Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого постановою КМУ №214 від 28.03.2018, тому звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 відкрито у спрощеному провадженні адміністративну справу без проведення судового засідання. Сторонам направлено вищевказану ухвалу, докази про отримання містяться в матеріалах справи.

Відповідач, повідомлений про відкриття провадження по справі, відзив до суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 16.04.1986 по 24.11.1987 брав участь у військових діях у складі Військової частин п.п. 48059, яка дислокувалась на території Афганістану, що підтверджується відміткою у військовому квитку №9627030.

Під час перебування на території Афганістану, внаслідок обстрілу, позивач зазнав вогнепальні осколкові поранення обох рук, лівої ноги, контузію головного мозку у 1986 році, що підтверджується висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №725/Ж від 15.04.2014 Київського міського клінічного бюро СМЕ.

Відповідно до довідки медико-соціальної (експертної) комісії (МСЕК) серія АВ №1048992 від 30.07.2018, з 24.07.2018 позивачу було призначено II (другу) групу інвалідності довічно. Як встановила комісія, причиною інвалідності стала контузія, травма отримана при виконанні інтернаціонального обов'язку.

27.08.2018 позивач отримав безтермінове посвідчення інваліда ІІ групи серії В-І №007410.

Починаючи з 24.06.2016 року і по даний час, позивач перебуває на квартирному обліку в позачерговій черзі як інвалід війни третьої групи, що підтверджується Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради №423 від 24.06.2016. А Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 03.09.2018 №593 було внесено зміни до квартирної справи позивача, а саме рахувати позивача у списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла, як інваліда війни другої групи, з вересня 2018 року.

13.09.2018 ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача, в якій просив розглянути питання щодо порядку виплати грошової компенсації для отримання грошової площі.

Відповідач, листом від 20.09.2018 №13-7255 відмовив позивачу посилаючись на пункт 7 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач, не погоджуючись із рішенням та вважаючи його протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та норми законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, учасниками бойових дій визнаються - учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу PCP (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу PCP проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії. каліцтва або захворювання, пов'язаних з перебуванням у цих державах.

Відповідно до висновку медико-соціальної (експертної) комісії (МСЕК), з 24.07.2018 позивачу було призначено II групу інвалідності довічно. Як встановила комісія, причиною інвалідності стала контузія, травма з рубцями голови, отримана при виконанні інтернаціонального обов'язку. Тобто, призначення групи інвалідності прямо пов'язане з перебуванням позивача в Афганістані та отримання ним поранення під час ведення там військових дій. Дані обставини підтверджуються витягом з протоколу засідання Центральної ВЛК по встановлення причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 16.11.2016 №4730.

Починаючи з 24.06.2016 року і по даний час, позивач перебуває на квартирному обліку в позачерговій черзі як інвалід війни.

Таким чином, відповідно до норм Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Житлового кодексу Української PCP, позивач відноситься до категорії осіб, що є:

1. Учасником бойових дій на території інших держав;

2. Особою з інвалідністю II групи внаслідок війни (внаслідок поранення, контузії, повязаних з перебуванням у таких державах);

3. Особою, яка потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку.

28 березня 2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №214 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей", якою, зокрема, затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (далі - Порядок).

Даний Порядок визначає умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, для осіб з інвалідністю /-// групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, повязаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов (далі - грошова компенсація) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української PCP (далі - квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр).

Відповідно до п.п. 3-5 Порядку:

Право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю І-ІІ групи, визначені пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, повязаних з перебуванням в інших державах, які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю), (п. 3 Порядку);

Грошова компенсація членам сімї загиблого учасника бойових дій на території інших держав або особам з інвалідністю виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік і з урахуванням категорії отримувача грошової компенсації для членів сімї загиблого, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, для осіб з інвалідністю - групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, повязаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов. (п. 4 Порядку)

За поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, міських, районних у містах рад за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (в разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (п. 5 Порядку).

Керуючись вищевказаним Порядком, позивач звернувся з заявою для отримання компенсації.

Відповідно до листа відповідача від 20.09.2018, було вирішено, що ОСОБА_1 не має підстав в призначенні грошової компенсації з тих підстав, що право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилих приміщень мають особи з інвалідністю І-ІІ групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, повязаних з перебуванням в інших державах.

Суд дійшов висновку, що дана відмова відповідача є протиправною, та таким, що суперечить Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого постановою КМУ №214 від 28.03.2018 , з наступних підстав.

Відмовляючи у призначенні компенсації позивачу, відповідач помилково прийшов висновку, що позивач не має права на отримання грошової компенсації на поліпшення житлових умов, так, як на 01.01.2018 року не визнаний особою з інвалідністю 1-2 групи інвалідності.

Разом з тим, станом на звернення до відповідач позивач надав відповідний документ, що підтверджує його статус як інваліда війни другої групи.

Крім того, позивач надав довідку МСЕК про II групу інвалідності, встановлену довічно, в якій зазначено причину інвалідності, а саме: контузія, травма з рубцями голови отримана при виконанні інтернаціонального обовязку. Тобто, даним висновком МСЕК установлено причинний звязок між отриманим позивачем пораненням, контузією (при перебуванні в Афганістані під час ведення там бойових дій), та призначеною інвалідністю.

Згідно з п. 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, однією із причин інвалідності є поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов'язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав.

Також, дане твердження підтверджується і нормами п. 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. №1317, - в якому зазначено, що Причинний зв'язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов'язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Таким чином, позивач, як учасник бойових дій на території інших держав, який став особою з інвалідністю другої групи внаслідок поранення, контузії, пов'язаних з перебуванням у цих державах, та, як особа, що перебуває на квартирному обліку, - має законне право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав.

Як встановлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідачі, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області виплатити грошову компенсацію на придбання житла ОСОБА_1, як особі з інвалідністю другої групи з числа учасників бойових дій на території іншої держави Афганістан.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.