Справа № 2240/2446/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/2446/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

18 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року (головуючий суддя Михайлов О.О.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницький від 16.11.2017 №888137 на перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.10.2017 в розмірі 10537,69 грн.;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та здійснювати виплату пенсії ОСОБА_2 з врахуванням раніше встановленого розміру - 13746,78 грн.;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_2 невиплачену з 01.01.2018 по 30.06.2018 частину пенсії в розмірі 2990,00 грн. щомісячно.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницький від 16.11.2017 №888137 на перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.10.2017 в розмірі 10537,69 грн. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та здійснювати виплату пенсії ОСОБА_2 з врахуванням раніше встановленого розміру - 13746,78 грн. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_2 невиплачену з 01.01.2018 по 30.06.2018 частину пенсії в розмірі 2990,00 грн. щомісячно.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% та середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки на підставі п. 4-3 прикінцевих положень Закону.

Позивач, скориставшись правом подання письмових заперечень на апеляційну скаргу, надіслав на адресу суду апеляційної інстанції відзив, у якому доводи Пенсійного органу наведені в апеляційній скарзі заперечив в повному обсязі та зазначив про хибність правової позиції апелянта стосовно необхідності обрахунку та виплати йому пенсії у раніше встановленому розмірі, який складає 10740 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та не оскаржено учасниками справи, ОСОБА_2 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

В період з 12.04.2011 року по 16.08.2017 року позивач отримував пенсію по інвалідності.

Починаючи з 17.08.2017 року позивач отримує пенсію за віком, яка розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому від 18.08.2017 року №888137 призначена йому в розмірі 13746,78 грн. довічно.

З врахуванням тимчасових обмежень до 31.12.2017 року позивачеві виплачувалась пенсія в розмірі 10740 грн.

20.06.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо забезпечення виплати його пенсії у розмірі 13730 грн. починаючи з січня 2018 року.

Листом від 02.07.2018 року №1555/Н-8 відповідач повідомив позивача про відмову у задоволенні його заяви та роз'яснив, що відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Також вказаним листом відповідач повідомив позивача, що розмір його пенсії до виплати з 01.10.2017 року не змінився і становить 10740,00 грн., оскільки після проведеного перерахунку розмір його пенсії склав 10537,69 грн., внаслідок чого йому встановлено доплату до попереднього розміру пенсії в розмірі 202,31 грн.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, орган Пенсійного фонду України діяв протиправно, оскільки встановлений розмір пенсії позивача станом до 30.09.2017 року складав 13746,78 грн..

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам зазначає наступне.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII), пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

11.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким внесено зміни до Закону №1058-ІV.

Згідно п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Положенням п. 4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV вказано, що в разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 2148-VIII у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З матеріалів справи судом встановлено, що пенсія призначена позивачу відповідно до Закону №1058-ІV до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" в розмірі 13746,78 грн.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону №1058-ІV максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

У зв'язку із набранням чинності з 01.01.2017 року Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI розмір пенсії позивача обмежено до 10740,00 гривень.

З 01 жовтня 2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, та в результаті чого розмір пенсії позивача було зменшено до 10537,69 грн., який в свою чергу став меншим, ніж попередньо встановлений позивачу (10740,00 грн.), тому встановлено доплату до попереднього розміру пенсії в сумі 202,31 грн.

В той же час відповідачем не враховано, що на момент призначення позивачу пенсії за віком її розмір склав 13746,78 грн. При цьому, у зв'язку із встановленням законодавством тимчасових обмежень розміру пенсії, її розмір було зменшено до 10740,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що з 01.01.2018 року дія вказаних тимчасових обмежень припинилася згідно з ч.3 ст.27 Закону №1058-ІV.

Таким чином, враховуючи, що після проведення позивачу перерахунку пенсії, її розмір зменшився, то позивач має право на виплату пенсії в раніше встановленому розмірі, тобто в розмірі, визначеному на момент призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відзначає, що провівши перерахунок пенсії позивачу, розмір якої внаслідок перерахунку зменшився, відповідач, враховуючи збільшення граничного розміру пенсії з 01.01.2018 року повинен був повернути виплату позивачу раніше призначеної пенсії в розмірі 13746,78 грн., оскільки вказана сума з 01.01.2018 жодним нормами законодавства не обмежується.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з висновків Європейського суду з прав людини перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі Ганс-Адам II проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

У даному випадку легітимні сподівання позивача на повернення виплати раніше призначеної пенсії передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином, на них поширюється режим "існуючого майна".

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв всупереч нормам пенсійного законодавства, в тому рахунку і зокрема п. 4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 лютого 2019 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.