Справа № 640/20420/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 лютого 2019 року №640/20420/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лімей Інк Лімітед» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Лімей Інк Лімітед» (далі - позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 967155/40747052 від 26.10.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 31.08.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - оскаржуване рішення);

- зобов'язати Державну фіскальну службу України в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 31.08.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним у встановлений строк подано пояснення та вичерпний перелік документів необхідний для розблокування та реєстрації податкової накладної, отже оскаржуване рішення є протиправним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для надання відзиву. Відповідачем відзиву на позов не надано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лімей Інк Лімітед» є зареєстрованою юридичною особою та здійснює основну господарську діяльність з оптової торгівлі комп'ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням, оптової торгівлі верстатами, ремонту комп'ютерів і периферійного устаткування. Позивач є платником податку на додану вартість - іпн 55.

31.08.2018 між Позивачем та ТОВ «ВКФ «АРТ-ПРЕС» було укладено Договір поставки обладнання № 31/08/18, відповідно до умов якого 17.09.2018 року Позивач передав покупцю товар - широкоформатний принтер Link Print P200EW, код УКТ ЗЕД , а Покупець оплатив його вартість відповідно до умов договору (платіжне доручення № 7775 від 31.08.2018 року на суму 1 394 000,00 грн.).

Позивач склав та подав для реєстрації в ЄРПН податкову накладну № 6 від 31.08.2018 року для відображення та сплати податку на додану вартість.

Відповідно до квитанції від 10.09.2018 року за результатом обробки накладної від № 6 від 31.08.2018 року відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) реєстрацію зупинено, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначеному п.п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», з пропозицією надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24.10.2018 року позивачем сформовано та направлено відповідачу Повідомлення про надання пояснень та копій документів.

26.10.2018 Відповідачем прийнято рішення № 967155/40747052, яким відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 6 від 31.08.2018 року.

Оскаржуване рішення мотивовано неподанням позивачем договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, а також документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пп. 16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 187.1 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абз. 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абз. 1 п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 14.1.60 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 20.2 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок подачі пояснень врегульований Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2018 № 117.

Відповідно до п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2018 № 117 (далі - Порядок № 117) перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

1) договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

2) договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

3) первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

4) розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

5) документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 15 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Відповідно до п. 16 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.п. 18, 19 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Відповідно до п. 2 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації затвердженого Наказом МФУ від 13.06.2017 № 566, комісія є постійним діючим колегіальним органом ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації"

Відповідно до п.п. 21, 22 Порядку № 117, зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Аналізуючи наведені вище норми, законом визначено вичерпний перелік підстав для відмови в реєстрації податкової накладної; відмова з інших підстав є необґрунтованою та незаконною. Рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як зазначено вище, оскаржуване рішення мотивовано неподанням позивачем копій документів:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем 24.10.2018 року разом з повідомленням про надання пояснень було надіслано відповідачу копію зовнішньоекономічного контракту № 21 від 21.02.2018 року разом із специфікацією на товар, який укладено із безпосереднім виробником товару ТОВ «Поінт Техно» (Білорусь), що підтверджується додатком № 1 до Повідомлення (контракт, за яким товар було імпортовано позивачем на митну територію України).

Також позивачем до повідомлення було додано копію договору поставки обладнання № 31/08/18 від 31.08.2018 року, за яким товар було реалізовано ТОВ «ВКФ «АРТ-ПРЕС» та складено податкову накладну № 6 від 31.08.2018 року, реєстрацію якої було зупинено.

Також, матеріали справи містять копію декларації про відповідність товару, зареєстровану виробником ТОВ «Поінт Техно (Білорусь) від 16.11.2015 року, яка також направлялася відповідачу.

Крім того, суд звертає увагу, що законодавством України не передбачено обов'язкове надання такої декларації для реєстрації податкової накладної. Про відсутність обов'язкової сертифікації імпортованого та реалізованого на території України позивачем товару також зазначається у листі митного брокера ТОВ «Твоя Логістика» № 511/18 від 05.11.2018 року, який здійснював митне оформлення товару.

Контракт № 21 від 21.02.2018 року, укладений позивачем з виробником товару ТОВ «Поінт Техно (Білорусь) також не містить обов'язкової умови про надання декларації про відповідність товару або іншого аналогічного документу.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що згідно із п. 29 Порядку № 117 позивачем також було направлено таблицю даних платника ПДВ, яка не прийнята згідно квитанції № 2 від 21.09.2018 року та не врахована згідно рішення від 21.09.2018 року № 924142/40747052.

Одночасно, відповідачем було прийняте рішення від 21.09.2018 року № 924103/40747052 про врахування таблиці даних позивача.

Відповідно до умов контракту № 21 від 21.02.2018 року, 04.03.2018 року Позивачем було імпортовано на митну територію України придбаний у білоруського виробника ТОВ «Поінт Техно» товар (широкоформатний принтер Link Print P200EW, код УКТ ЗЕД ).

06.03.2018 року згідно договору поставки № 03/02/18 від 23.02.2018 року товар поставлено ТОВ «Лімей Інк України», зареєстровано податкові накладні № 1 від 27.02.2018 року (передоплата) та № 1 від 06.03.2018 року (факт поставки). У зв'язку з неможливістю виконання сторонами своїх обов'язків, договір поставки було розірвано (додатковий договір № 1 від 30.08.2018 року), а товар було повернуто покупцем ТОВ «Лімей Інк Україна» постачальнику (позивачу). Згідно договору відповідального зберігання майна від 30.08.2018 року принтер зберігався на складі ТОВ «Лімей Інк Україна» з 30.08.2018 року до 16.09.2018 року.

31.08.2018 року позивачем згідно договору № 31/08/18 від 31.08.2018 року було реалізовано принтер іншому покупцю ТОВ «ВКФ «АРТ-ПРЕС» за 1 394 000,00 грн., у т. ч. ПДВ 232 33,33 грн. (податкова накладна № 6 від 31.08.2018 року, реєстрація якої зупинена відповідачем).

Фактично товар передано покупцю 17.09.2018 року за видатковою накладною № 13 від 17.09.2018 року та актом прийому-передачі від 17.09.2018 року. Транспортування здійснювалося за рахунок позивача шляхом залучення перевізника ФОП ОСОБА_2 (акт надання послуг № 16 від 16.09.2018 року, товано-транспортна накладна №1 від 16.09.2018 р.).

Таким чином, Позивачем документально підтверджено фактично здійснену господарську операцію, за результатом якої було складено та надіслано Відповідачу податкову накладну для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «ВКФ «АРТ-ПРЕС» своїм листом № 108 від 30.11.2018 року також було підтверджено факт проведення господарської операції.

Всі скановані копії підтверджуючих документів додано до пояснень позивача від 24.10.2018 року, що підтверджується копією повідомлення про подання пояснень та копій документів з додатками від 24.10.2018 року

Судом встановлено, що Позивачем було надано всі необхідні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної № 6 від 31.08.2018 року в ЄРПН.

Оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не містить чіткого визначення підстав для відмови. Оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної № 967155/40747052 від 26.10.2018 року є таким, що винесено без належних для цього правих підстав, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97) адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до п. 27 Порядку № 117, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку..

Відповідно до п. 28 Порядку № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, в тому числі набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п.п 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 № 341), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, в тому числі набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Протиправність оскаржуваного рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної свідчить про наявність підстав для зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 31.08.2018 року.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 31.08.2018 року є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лімей Інк Лімітед» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 12, оф. 213, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України, а саме Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації № 967155/40747052 від 26.10.2018 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 6 від 31.08.2018 року.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 31.08.2018 року.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лімей Інк Лімітед» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 12, оф. 213, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) судовий збір в сумі 3 524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко