Справа № 611/1140/18
Суддя: Коптєв Ю. А.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №611/1140/18
Провадження №2-а/611/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Барвінкове у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання бездіяльності державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

До Барвінківського районного суду Харківської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання бездіяльності державного виконавця в порядку передбаченому ст. 287 КАС України.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року по справі №611/26/17 скасовано, зобов'язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, починаючи з 2017 року.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Григорян Б.А. від 22 травня 2017 року відкрите виконавче провадження №53903014 за виконавчим листом №611/26/17, виданим Барвінківським районним судом Харківської області від 26 квітня 2017 року.

Проте, в порушення ст.ст. 13, 18, 26, 63, 75 Закону України « Про виконавче провадження», після спливу 17 місяців з часу відкриття виконавчого провадження №53903014 постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року залишається невиконаною, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Григорян Б.А. не вжито передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі не вчинені виконавчі дії.

Вважає, що Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області повинно було нарахувати та виплатити йому за 2017-2018 роки компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілю, відповідно до Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, у розмірі 6 916, 80 грн.

Незважаючи не це листом начальника Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 15 листопада 2018 повідомлено, що йому призначена та виплачена компенсація за 2017 рік - 285 грн., за 2018 рік - 310 грн., а заборгованість відсутня.

Позивач стверджує, що внаслідок відповідачем було допущено бездіяльність, а саме - не було застосовано штрафних санкцій, передбачених ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», до боржника Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області у виконавчому провадженні №53903014, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 6321,78 грн., чим порушено його права.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2018 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про заміну первісного відповідача належним відповідачем - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Крім того, витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №53903014 за виконавчим листом №611/26/17, виданим 26 квітня 2017 року Барвінківським районним судом Харківської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судові засідання призначені на 22 січня 2019 року та 12 лютого 2019 року не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце цього засідання. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, копії матеріалів виконавчого провадження №53903014 не надав.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Як передбачено приписами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до положень ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При цьому, положеннями ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм слідує, що Законом України Про виконавче провадження встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Судом встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року по справі № 611/26/17 скасовано, визнано неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області щодо не проведення ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228. Зобов'язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, починаючи з 2017 року. На підставі чого, Барвінківським районним судом Харківської області 08 лютого 2017 року видано виконавчий лист №611/26/17 (а. с. 3).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Григорян Б.А. від 22 травня 2017 року відкрите виконавче провадження №53903014 за виконавчим листом №611/26/17, виданим Барвінківським районним судом Харківської області від 26 квітня 2017 року (а. с. 4).

Відповідно до листа начальника управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 15 листопада 2018 року №14, наданого ОСОБА_1, позивачу виплачена компенсація витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 2017 рік в сумі 285 грн., за 2018 рік - 310,02 грн. На підставі наявних в управлінні соціального захисту населення документів заборгованість за період з 01 січня 2017 року по 01 листопада 2018 року по вказаним виплатам відсутня. (а.с.5).

Натомість, позивач вважає, що Управлінням соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області не вірно розраховано розмір компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, у зв'язку з чим відповідачем допущена бездіяльність щодо виконання Постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №611/26/17, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 6 321, 78 грн.

Разом з тим, суд не має підстав погоджуватися з твердженням позивача в цій частині, у зв'язку з наступним. З постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року, залишеної без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Барвінківського районного суду Харківської області з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року по справі №611/26/17 в порядку ч.9 ст. 267 КАС України. В межах розгляду справи суд дійшов висновку що Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області при проведенні нарахування та виплати грошових компенсацій на транспортне обслуговування за 2017 рік діяло в межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства, заявлені вимоги позивача ґрунтуються на хибному висновку щодо трактування п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 стосовно розрахунку компенсації яка проводиться у відсотках до прожиткового мінімуму у розрахунку на місяць у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму протягом року, а не у відсотках прожиткового мінімуму щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт не виконання або не повного виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року, справа №611/26/17.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 241-246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (місцезнаходження: вул.Ярослава Мудрого, 26, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 34859512) про визнання бездіяльності державного виконавця, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 18 лютого 2019 року.

Суддя Ю. А. Коптєв