Справа № 810/4678/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року № 810/4678/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М. розглянувши в м. Києві за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ФОП ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.07.2018 № , № , № , № ,№ , № , рішення про застосування штрафних санкцій № , вимог про сплату боргу від 20.07.2018 Ф- та від 04.09.2018 № Ф-440527-54.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 залишено позовну заяву без руху з наданням п'ятиденного строку для усунення недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

На підставі ст. ст. 194, 205 КАС україни судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований Фастівською районною державною адміністрацією 22.06.2004, перебуває на обліку в Фастівському відділенні Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 22.06.2004 за № 4182.

Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

На підставі направлень від 01.06.2018 № 1766 та № 1767, виданих ГУ ДФС у Київській області, згідно плану - графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на 2018 рік працівниками податкового органу проведено планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

За результатами перевірки складено акт від 23.06.2018 № 530/10-36-13-04/НОМЕР_8.

Плановою документальною виїзною перевіркою встановлено наступні порушення:

- п.44.3 ст.44, п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України та Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, затвердженої наказом Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року № 481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01 жовтня 2013 року за №1686/24218, в частині не надання до перевірки Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність;

- п. 167.1 ст.167, п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України, в частині заниження суми чистого доходу за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 на загальну суму 342787,26 грн., в т.ч. за 2015 рік у сумі 0,00 грн., за 2016 рік у сумі 126535,33 грн. без ПДВ та за 2017 рік у сумі 216251,93 грн. без ПДВ, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 61701,70 грн., у т.ч.: за 2015р. в сумі 0,00 грн., за 2016р. в сумі 22776,35 грн. та за 2017р. в сумі 38925,35 грн.

- п.2 ч.1 ст.7, ст.8, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в частині заниження доходу з якого відраховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 у сумі 342787,26 грн. без ПДВ, (з урахуванням максимальної величина бази нарахування єдиного внеску в сумі 342787,26 грн., у тому числі за 2015 у сумі 0,00 грн., 2016 у сумі 126535,33 грн., та за 2017 у сумі 216251,93 грн.), що призвело до заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з сум доходу від здійснення підприємницької діяльності, на який нараховується єдиний внесок у сумі 75413,22 грн., у т.ч. за 2015 ув сумі 0,00 грн., за 2016 у сумі 27837,77 грн. та за 2017 у сумі 47575,45 грн.;

- п. 181.1 ст. 181, п.183.1 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в частині не реєстрації платником податку на додану вартість та не відображення операцій що оподатковуються за основною ставкою, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 289165,85 грн. в т.ч. за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 у сумі 55685,67грн. та за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 у сумі 233480,17 грн.;

- п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.п.215.3.10 п.215.3 ст. 215 п.217.1 ст.217 Податкового кодексу України, в частині заниження вартості підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, в том числі у мережі громадського харчування у сумі 746292,86 грн., у т.ч. за 2015 у сумі 168413,15 грн., за 2016 у сумі 207549,84 грн. та за 2017 у сумі 370329,87 грн., що призвело до заниження акцизного податоку у сумі 36268,86 грн., у т.ч. за 2015 у сумі 8417,54 грн., за 2016 у сумі10375,54 грн., за 2017 у сумі17475,73 грн.;

- п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, в частині заниження чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності у сумі 342787,26 грн. без ПДВ, що призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності у сумі 5141,81 грн., у т.ч. за 2015 у сумі 0,00 грн., за 2016 у сумі 1898,03 грн. та 2017 у сумі 3243,78 грн.;

- п.1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), в частині проводення розрахункових операцій із застосуванням платіжних картках без застосування реєстраторів розрахункових операцій та без роздрукування відповідних розрахункових документів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 у сумі 2048697,91 грн., у т.ч. за 2015 у сумі 538285,67 грн., за 2016 у сумі 795163,38 грн. та за 2017 у сумі 715248,86 грн.

На підставі акту перевірки від 23.06.2018 № 530/10-36-13-04/НОМЕР_8 ГУ ДФС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.07.2018 № , № , № , № ,№ , № та рішення про застосування штрафних санкцій № .

Також податковим органом прийнято вимоги про сплату боргу від 20.07.2018 Ф- та від 04.09.2018 № Ф-440527-54.

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями та вимогами про сплату боргу, звернувся до суду з даним позовом.

Як слідує з матеріалів справи, при перевірці достовірності відображених у декларації про майновий стан і доходи за 2015, 2016 та 2017 роки сум загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності, використано наступні документи:

відомості, відображені в податковій декларації про майновий стан та доходи за

відомості Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів;

банківські виписки;

акти здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг);

книги обліку розрахункових операцій, Z-звіти;

дані виторгів та дані чеків з ІТС «Податковий блок».

Відповідно до ст.177 Податкового кодексу України валовим доходом фізичних осіб-підприємців є отриманий протягом календарного року від провадження господарської діяльності дохід (виручка у грошовій та не грошовій формі).

Перевіркою правильності визначення валового доходу за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, відображеного в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2015, 2016 та 2017 роки, з даними про суми валового доходу в ході перевірки встановлено що ФОП ОСОБА_1 за перевіряємий період занижено валовий дохід на загальну суму 342787,30 грн., в т.ч. за 2015 у сумі 0,00 грн., 2016 у сумі 126535,33 грн. та за 2017 у сумі 216251,93 грн., а саме:

в додатку 2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 ФОП ОСОБА_1 задекларовано валовий дохід в сумі 956245,20 грн., проте згідно наданих до перевірки банківських виписок про рух коштів на рахунку ФОП ОСОБА_1 ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» № 4 проведено розрахунків за реалізований товар за 2016 у сумі 795163,38 грн. та надані послуги ТОВ «Парадігм Група» у сумі 15840,00 грн. та згідно даних виторгів по реєстраторах розрахункових операцій проведено розрахунків за реалізований товар за 2016 у сумі 271776, 95 грн., що призвело до заниження валового доходу за 2016 у сумі 126535,33 грн.;

в додатку 2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 ФОП ОСОБА_1 задекларовано валовий дохід в сумі 896234,14 грн., проте згідно наданих до перевірки банківських виписок про рух коштів на рахунку ФОП ОСОБА_1 ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» № 4 проведено розрахунків за реалізований товар за 2017 у сумі 767629,81 грн. без акцизного податку та надані послуги ТОВ «Парадігм Група» у сумі 14190,00 грн. та згідно даних виторгів по реєстраторах розрахункових операцій проведено розрахунків за реалізований товар за 2017 у сумі 330666,26 грн. без акцизного податку, що призвело до заниження валового доходу за 2017 у сумі 216251, 93 грн.

Отже, враховуючи викладене, позивачем порушено вимоги п. 177.1, п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 177.1, ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 ст.167 цього Кодексу .

Відповідно до п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 Податкового кодексу України, у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015, 2016 та 2017 роки, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 61701,70 грн., в т.ч.: за 2015 у сумі 0,00 грн., за 2016 у сумі 22776,35 грн. та за 2017 у сумі 38925,35 грн., чим порушено п. 167.1 ст.167, п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України у результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.п.2.1.2.1. п. 2.1 розділу 2 акту перевірки.

Згідно з ч.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для платників, зазначених у п. 4 та п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлюється у розмірі 34,7% визначеної п.2 та п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» бази нарахування єдиного внеску.

Законом України від 24.12.2015 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме єдиний внесок для платників зазначених ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлюється у розмірі 22% до визначеної ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» бази нарахування єдиного внеску.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу від здійснення підприємницької діяльності, на який нараховується єдиний внесок з 2016 у розмірі 22%, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 занижено ЄСВ у сумі 75413,22 грн., в т.ч. за 2015 - 0,00 грн., за 2016 - 27837,77 грн. та за 2017- 47575,45 грн., за рахунок отримання чистого доходу з якого відраховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 у сумі 342787,26 грн. без ПДВ, (з урахуванням максимальної величина бази нарахування єдиного внеску в сумі 342787,26 грн., у зв'язку з чим позивачем порушено вимоги п.2 ч.1 ст.7, ст.8, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на зшгальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Заниження чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 у сумі 342787,26 грн. без ПДВ призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності у сумі 5141,81 грн., в т.ч. за 2015 - 0,00 грн., за 2016 - 1898,03, грн. та за 2017 - 3243,78 грн., чим позивачем порушено п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

ФОП ОСОБА_1 у періоді з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. у контролюючих органах не реєструвався платником податку на додану вартісгь.

Перевіркою повноти нарахування та порядку реєстрації платником податку на додану вартість за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р. встановлено, що у ОСОБА_1 за період з 01.10.2015р. по 30.09.2016р. (останні 12 календарних місяців) загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг що підлягає оподаткуванню податком на додану вартість склала 1010199,82 гривень без ПДВ.

Відповідно до п.181.1 ст. 181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно розділу V Податкового кодексу України, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування ПДВ), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання).

Згідно з п. 183.2 ст.183 Податкового кодексу України у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у ст.181 Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено, що при досягненні обсягу постачання товарів/послуг станом на 30.09.2016 в сумі 1010199,82 грн. без ПДВ ФОП ОСОБА_1 не подано реєстраційну заяву платника податку на додану вартість до контролюючих органів за своїм місцезнаходження, чим порушено вимоги п. 183.2 ст.183 розділу V Податкового кодексу України.

Пунктом 183.10 ст.183 Податкового кодексу України визначено, що будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених ст.183 Податкового кодексу України не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 отримано за період з 01.10.2016 по 31.12.2017 у готівковій та безготівковій формі розрахунків дохід в сумі 1445829,23 грн. без ПДВ, що є об'єктом оподаткування податком на додану вартість за основною ставкою відповідно до п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу України .

Відповідно до п.п. «а» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 ПКУ, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п.п. «а» п. 187.1. ст 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Під час проведення перевірки встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 289165,85 грн. в т.ч. за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 у сумі 55685,67грн. та за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 в сумі 233480,17 грн., чим порушено вимоги п. 181.1 ст. 181, п.183.1 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

За період здійснення діяльності з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснював торгівлю підакцизними товарами (алкогольними напоями, тютюновими виробами та пивом).

Відповідно до п.214.4 ст.214 Податкового кодексу України базою оподаткування є вартість підакцизних товарів з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено акцизний податок у сумі 36268,86 грн., в т.ч. 2015 - 8417,54 грн., 2016 - 10375,54 грн., за 2017 - 17475,73 грн., в результаті заниження вартості підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, у тому числі у мережі громадського харчування на загальну суму 746292,86грн., чим порушено вимоги пп.214.1.4 п.214.1 ст.214, пп.215.3.10 п.215.3 ст. 215 п.217.1 ст.217 Податкового кодексу України.

Виходячи з викладеного, податковим органом правомірно прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.07.2018 № , № , № , № , № , рішення про застосування штрафних санкцій № та вимоги про сплату боргу від 20.07.2018 Ф- та від 04.09.2018 № Ф-440527-54.

Також перевіркою встановлено, що при здійсненні підприємницької діяльності за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 ФОП ОСОБА_1 використовувались належним чином зареєстровані та опломбовані реєстратори розрахункових операцій.

Дані виторгів, які відображені в книгах обліку розрахункових операцій за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 відповідають даним Z- звітів.

Відповідно до п. 1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів, тощо) при продажу товарів (надані послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Перевіркою правильності застосування ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та проведення розрахункових операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів встановлено, що ФОП ОСОБА_1 проводилися розрахункові операції із застосуванням платіжних картках без застосування реєстраторів розрахункових операцій та без роздрукування відповідних розрахункових документів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 у сумі 2048697, 91 грн., в т.ч. 2015 - 538285,67 грн., 2016 - 795163,38 грн та 2017 - 715248,86 грн., чим порушено вимоги п.1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання:

вчинене вперше - 1 гривня;

за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Так, розраховуючи штрафну санкцію за порушення п.1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», податковий орган виходив з наступного.

Порушення, вчинене вперше в 2015 у сумі 256,50 грн., призвело до застосування штрафної санкції за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій 1,00 грн. Кожні наступні вчинені порушення ФОП ОСОБА_1 протягом 2015 року склали 538029,17 грн., що призвело до застосування штрафної санкції за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій 100% вартості проданих з порушенням товарів у сумі 538029,17 грн.

Порушення, вчинене вперше у 2016 призвело до застосування штрафної санкції за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій 1,00 грн. Кожні наступні порушення протягом 2016 року у сумі 794421,68грн., призвели до застосування штрафної санкції за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій 100% вартості проданих з порушенням товарів у сумі 794421,68 грн.

Вперше вчинене порушення у 2017 році у сумі 620,15 грн. призвело до застосування штрафної санкції у сумі 1,00 грн. Кожні наступні вчинені порушення ФОП ОСОБА_1 протягом 2017 року склали у сумі 714628,71 грн., що призвело до застосування штрафної санкції у сумі 714628,71 грн.

Спірним є питання, що вважати першим порушення, а що триваючим чи продовжуваним. У своїх доводах відповідач вказує, що порушення є почерговими а не продовжуваним, тобто, штрафну санкцію слід застосовувати за перше порушення 1 грн., за друге 100 відсотків вартості проданих з порушенням товарів.

Разом з тим, слід зазначити, що, не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення.

Оскільки згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

З аналізу ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» слідує що обов'язковою умовою для застосування фінансових санкцій за вчинення правопорушення вдруге та за кожне наступне порушення, є вчинення суб'єктом господарювання двох або більше окремих правопорушень, виявлених контролюючим органом протягом календарного року під час різних перевірок відповідного суб'єкта господарювання.

Відповідачем не заперечується, що перевіряє мого періоду податковим органом не проводились інші перевірки позивача.

Висновки про здійснення розрахунків без застосування РРО податкова інспекція зробила за результатами одного акту проведення перевірки.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 2а-761/125/1070.

Отже, суд дійшов висновку, що порушення, вчинене позивачем (п. 1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»), є одним, і з огляду на характер того, що таке порушення тривало протягом всього перевіряємого періоду, таке порушення варто вважати продовжуваним, за що передбачена санкція у розмірі 1 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 20.07.2018 № у розмірі 2047082, 56 грн. є протиправним та підлягає скасуванню частково у сумі 2047081, 56 грн.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у розмірі 8810 грн. 00 коп. (платіжне доручення від 06.09.2018 № 1203).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у розмірі 8810 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 239, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області від від 20.07.2018 № в частині застосованих штрафних санкцій у розмірі 2 047 081, 56 грн.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_8) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ідентифікаційний код 39393260) судові витрати у розмірі 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.