Справа № 810/4039/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4039/18 Суддя (судді) першої інстанції: Виноградова О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Соколова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 р. № 0-1013, -

В С Т А Н О В И В :

06.08.2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із адміністративним позовом до до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 р. № 0-1013.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що повідомлення-рішення було прийнято протиправно, оскільки транспортний податок не нараховується у випадку, коли ринкова вартість транспортного засобу є меншою, ніж визначена в 2018 році згідно з п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (в редакції, станом на час виникнення спірних відносин).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року у цій справі позов задоволено повністю: Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 18 квітня 2018 р. №0-1013.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що податкове повідомлення-рішення про нарахування транспортного податку прийнято відповідачем у межах та у спосіб, визначений законом.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав висновки суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, представника позивач заперечував проти її задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є власником транспортного засобу - автомобіля марки Volvo XC90, реєстраційний номер НОМЕР_1, з об'ємом циліндрів двигуна 1969 куб.см., 2017 року випуску, дата першої реєстрації - 10 листопада 2017 р. що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

18 квітня 2018 р. відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1013, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2018 р. у сумі 25 000 грн 00 коп. (а.с. 12).

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

01 січня 2017 року набрали чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII (далі-Закон № 1797-VIII) та Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20 грудня 2016 року №1791-VIII (далі-Закон № 1791-VIII), якими зокрема внесені зміни до статті 267 Податкового кодексу України, яка визначає основні елементи транспортного податку, порядок його обчислення та строки сплати.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

З огляду на абзац 1 підпункту 267.2.1 пункту 267.2. статті 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, з 01 січня 2017 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів, яким не більше п'яти років і середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Пунктом 267.4 статті 267 визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року відповідно до пп.267.5.1 п.267.5 ст 267 ПК України).

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7 грудня 2017 р. №2246-VIII мінімальна заробітна плата з 1 січня 2018 р. становила 3723 грн.

Так, об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 р. є легкові автомобілі не пізніше 2013 р. випуску, середньо ринкова вартість яких станом на 1 січня 2018 р. становить не менш 1 396 125 грн 00 коп. (3723 х 375).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України одним із принципів податкового законодавства України є принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Пунктом 8.3 статті 8 зазначеного Кодексу визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

У відповідності до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно (розділ ХІІ Кодексу), до якого входить транспортний податок (статті 267).

Статтею 12 ПК України передбачені повноваження Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільських, селищних та міських рад щодо податків та зборів.

Згідно положень названої статті встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1).

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2).

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (підпункт 12.3.4).

Згідно пункту 12.5 офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Однак, лише рішенням Дмитрівської сільської ради 21 сесії 7 скликання від 6 липня 2017 р. затверджено положення про транспортний податок (додаток 3), згідно якого об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (а.с. 15-16), яке було офіційно оприлюднено 5 серпня 2017 р. у друкованому виданні, а саме - газеті Києво - Святошинського району Київської області «Новий день» (а.с. 19-20).

Отже, органом місцевого самоврядування було несвоєчасно оприлюднено рішення про встановлення місцевих податків та зборів на 2018 р.

Постановою № 66 затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів.

Згідно з вимогами п. 2 названої Методики передбачено, що середньо ринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відповідно до цієї Методики Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періодуподає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньо ринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

В матеріалах справи наявна інформацію Мінекономрозвитку щодо автомобіля стосовно якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідно до якої у 2018 р. середньо ринкова вартість легкового автомобіля Volvo XC90 з об'ємом циліндрів двигуна 2,0 л., дизель, 2017 р. випуску становить 1 236 193, 20 грн. (з ПДВ) (а.с. 92-93).

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що транспортний засіб позивача - легковий автомобіль Volvo XC90 з об'ємом циліндрів двигуна 1969 куб.см., дизель, 2017 р. не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 р. відповідно до вимог ст. 267 ПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 р. №0-1013 відповідачем винесено протиправно.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведені норми законів, встановлені обставини, колегія суддів вважає, що всі наведені апелянтом аргументи апеляційної скарги не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильного висновку суду першої інстанції. Позиція відповідача не підтверджена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлено 15.02.2019 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 р. № 0-1013- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

А.Г. Степанюк