Справа № 620/3905/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року Чернігів Справа № 620/3905/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мощенське" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мощенське" звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь-рішень ГУ ДФС у Чернігівській області:

- від 11.09.2018 № 0;

- від 11.09.2018 № 0.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сума коштів у розмірі 2810235,00 грн. є поворотною фінансовою допомогою, оскільки, надана фізичним особам на підставі договорів про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (позики), за якою строк позовної давності для стягнення заборгованості не закінчився, бо надана зі встановленням строку до 2033 року, а тому не підпадає під визначення безповоротної фінансової допомоги у пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України та, як наслідок, не може визнаватись додатковим благом і обкладатись податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% і військовим збором за ставкою 1,5%. Вважає, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 11.09.2018 № 10 є протиправним в частині донарахування ПДФО на суму 505842,30 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 379381,73 грн. і підлягає частковому скасуванню, а податкове-повідомлення рішення № 0 підлягає скасуванню повністю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та запереченнях на відзив.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, вважає винесені податкові повідомлення рішення правомірними, оскільки не повернута фінансова допомога є додатковим благом, а в даному випадку позивач є податковим агентом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ГУ ДФС у Чернігівській області проведено документальну планову виїзну перевірку СТОВ «Мощенське», код за , з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, повноти нарахування, утримання та сплати до бюджету військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017.

СТОВ «Мощенське» надано поворотну фінансову допомогу громадянам: ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) та ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3) на підставі: договору № 5 від 25.09.2013, договору № 6 від 25.09.2013, договору № 11 від 12.11.2013.

Згідно з листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 17.08.2018 №011-58/5425/18/31 встановлено, що ОСОБА_3 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) д.н. - 15.04.1934 р. (яка не повернула поворотну фінансову допомогу в сумі 663696,00 грн.) - померла 25.04.2015, ОСОБА_4 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) д.н. - 28.05.1938 р. (який не повернув поворотну фінансову допомогу в сумі 1042373,00 грн.) - помер 12.04.2016 та ОСОБА_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3) д.н. - 01.09.1957 р. (який не повернув поворотну фінансову допомогу в сумі 1104166,00 грн.) - помер 07.05.2014.

11.09.2018 ГУ ДФС у Чернігівській області сформовано податкове повідомлення-рішення № 10, яким збільшено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з ПДФО на суму загальну суму 898841,27 грн. (за податковим зобовязанням - 510038,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 386792,64 грн., сума пені - 2010,60 грн.) та податкове повідомлення-рішення № 0, яким збільшено суму грошового зобовязання з податків та зборів, у тому числі з ПДФО на суму загальну суму 52691,91 грн. (за податковим зобовязанням - 42153,53 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 10538,38 грн., сума пені - 0).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Пунктом 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. «ґ» 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми безповоротної фінансової допомоги (крім суми процентів умовно нарахованих на таку допомогу).

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед ішим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків звернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Згідно з п. 167.1 п. 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податковий кодекс України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішення Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до п.п. 168.1.1 тап.п.168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податковий кодекс України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені ПКУ для місячного податкового періоду.

За умовами пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Таким чином, згідно з пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, сума отриманої безповоротної фінансової допомоги визнається додатковим благом і обкладається податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% і військовим збором за ставкою 1,5%.

Враховуючи на не повернення фінансової допомоги СТОВ "Мощенське" позичальниками, які померли та не вчинення жодних дій щодо повернення фінансової допомоги, вказана допомога є додатковим благом, а податковим агентом в даному випадку є позивач, який виплатив позику та зобовязаний утримати податок від суми такого доходу за його рахунок, що не було зроблено.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мощенське" необхідно відмовити.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 лютого 2019 року.

Суддя О.В. Заяць