Справа № 725/939/19
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/939/19
Номер провадження 2-а/725/25/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці у складі:

головуючої судді: Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі: Григорчук Д.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 Сатнам,

перекладача ОСОБА_3 шах,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул.Герцена, 2А м.Чернівці) до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Сатнам (12.09.1991р.н.) про примусове видворення та затримання відповідача, з метою його ідентифікації, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2019 року представник Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Посилався на те, що 14 лютого 2019 року о 01:00год. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 50 метрів від державного кордону на напрямку 886 прикордонного знаку, що знаходиться на території Герцаївського району на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Герца» відділу прикордонної служби «Мамалига» при спробі порушення державного кордону, було затримано групу осіб, в тому числі і громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Сатнам.

Цього ж дня, з метою з»ясування обставин правопорушення, ОСОБА_2 Сатнам затримано на термін до трьох діб, про що письмово повідолено Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України Посольство ОСОБА_4 на території України.

14 лютого 2019 року начальником Чернівецького прикордонного загону, на підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі території України з наданням строку для його виконання до 28 лютого 2019р.

Враховуючи те, що затриманий представниками Державної прикордонної служби України за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску, на території України перебуває незаконно, достатніх коштів необхідних для виїзду за межі території України не має, відсутні документи, які підтверджують законність перебування на території України та дають право на перетин державного кордону, працевлаштуватись на території України змоги немає, а також не має родичів на території України, просив позов задовольнити та примусово видворити відповідача за межі території України. А також затримати з метою ідентифікації відповідача з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на термін шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 01:00 год. 14 січня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що у позовній заяві допущена технічна помилка, щодо зазначення дати затримання відповідача, а саме невірно вказаний місяць (замість «лютий» зазначено «січень»).

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 Сатнам, за допомогою перекладача, пояснив, що позов він визнає. Рішення начальника Чернівецького прикордонного загону від 14 лютого 2019 року про примусове повернення за межі території України не має наміру оскаржувати, так як бажає повернутися додому в ОСОБА_4. Послуг адвоката не потребує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх вїзду в Україну та виїзду визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

14 лютого 2019 року о 01:00год. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 50 метрів від державного кордону на напрямку 886 прикордонного знаку, що знаходиться на території Герцаївського району на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Герца» відділу прикордонної служби «Мамалига» при спробі порушення державного кордону затримано групу осіб, в тому числі і громадянина ОСОБА_4, який назвався ОСОБА_2 Сатнам. При особистому огляді, огляді речей відповідача, встановлено, що він не має при собі документу, який посвідчує його особу (а.с.5,6).

Цього ж дня, з метою з»ясування обставин правопорушення, ОСОБА_2 Сатнам затримано на термін до трьох діб, про що письмово проінформовано Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України та Посольство ОСОБА_4 на території України (а.с.10).

Рішенням начальника Чернівецького прикордонного загону від 14 лютого 2019р., на підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вирішено примусово повернути відповідача за межі території України в країну походження ОСОБА_4, з наданням строку для його виконання до 28.02.2019р. (а.с.9).

Однак, ОСОБА_2 Сатнам не має змоги виконати вказане рішення, оскільки як вбачається із матеріалів справи, а також пояснень відповідача, останній втратив свій закордонний паспорт.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Як роз»яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно. Через складну економічну обстановку та з метою пошуку кращого життя, близько 1 місяці тому він прибув авіарейсом сполученням Делі (ОСОБА_4) Київ (Україна), з метою потрапити до країн Західної Європи. В подальшому, близько 25 діб, він проживав у квартирі, де його поселили невідомі особи. Адреса проживання йому невідома. 11 лютого 2019 року ввечері прибули невідомі особи, які його та інших двох громадян ОСОБА_5 на мікроавтобусі вивезли з м.Київ. Їх посадили до автоцистерни та возили в ній три доби. Потім їх пересадили в таксі, на якому вони проїхали близько 20км. Їх висадили на околиці лісу та наказали чекати провідника, який повинен був їх доставити до точки призначення. Однак через деякий час їх було затримано працівниками прикордонної служби.

Отже, аналізуючи вказане, слід зазначити, що ОСОБА_2 Сатнам, усвідомлюючи протиправний характер діяння, обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети щодо потрапляння до країн Західної Європи, а державу Україна використовував виключно, як транзитну країну, внаслідок чого своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України.

Судом також встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. Зі слів відповідача, з відповідними заявами до працівників ДМС України він не звертався.

Крім того, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Як було встановлено судом, у відповідача ОСОБА_2 Сатнам відсутні документи, які ідентифікують його особу, що унеможливлює встановити його особу, а також вирішити питання про законні підстави його подальшого перебування на території України.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 90 КАС України).

Проте позивачем не було вжито всіх передбачених законом заходів з метою встановлення особи відповідача.

Враховуючи те, що у відповідача відсутній паспортний документ чи інший документ, що надає йому право на перебування на території України на законних підставах, а також на ви»їзд з території України, та на підставі якого можливо встановити його особу, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Затримати з метою ідентифікації особи - громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 Сатнам, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на термін шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 01 год. 00 хв. 14 лютого 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич