Справа № 0940/2421/18
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2019 р. справа № 0940/2421/18
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Поліс" про стягнення податкового боргу в сумі 139184,95 грн., -
ВСТАНОВИВ:
19.12.2018 Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області звернулося до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Поліс" про стягнення податкового боргу в сумі 139184,95 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг з земельного податку, з податку на додану вартість та з податку на прибуток, що в загальній сумі становить 139 184,95 грн. Просить задовольнити позов.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Розглянувши позовну заяву в порядку визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.
ТзОВ виробничо-комерційна фірма "Поліс" перебуває на обліку у Коломийській ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області як платник податків.
Сума податкового боргу відповідача становить 139 184, 95 грн, зокрема:
2) 16 242,03 грн - з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, в тому числі:
- 12 908,58 грн - податкові зобовязання згідно з поданими деклараціями:
2123,64 грн. - штрафні санкції, в тому числі:
1209,81 грн. - пеня, нарахована на підставі пункту 129.1 статті 129 ПК України (див. зворотній бік інтегрованої картки платника).
3) 1119,89 грн. - з податку на прибуток приватних підприємств, в тому числі:
- 33,89 грн. - пеня, нарахована на підставі пункту 129.1 статті 129 ПК України див. зворотній бік інтегрованої картки платника).
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Щодо заборгованості з орендної плати з юридичних осіб, суд вказує наступне.
Згідно пункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Статтею 269 Податкового кодексу України встановлено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (пункт 285.2 статті 285 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Згідно з п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Судом встановлено із матеріалів справи, що відповідачем порушено вищевказані вимоги, щодо терміну сплати земельного податку з юридичних осіб, що призвело до формування податкового боргу за даним видом податкового зобов"язання на суму 121 823, 03 грн із врахуванням штрафних санкцій та пені.
З приводу зобов'язання відповідача із податку на додану вартість, суд зазначає наступне.
За змістом пунктів 203.1, 203.2 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість № 8172/09-19-12-06/13660821 від 12.09.2017 встановлено, що відповідачем порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.
Приписами пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо стягнення з податку на прибуток підприємства, то суд зазначає наступне.
У відповідності до п. 137.3 ст. 137 ПК України платник податку на прибуток підприємств несе відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання з: таткової декларації, як це зазначено у статті 57 ПК України.
Згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов'язання - сума -ПЛІВ, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків додатковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Платник податку несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобовязання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановлену цим Кодексом (п. 54.5 ст 54 ПК України), однак ним не виконано відповідні вимоги ПК України, а також не оскаржено винесення податкових повідомлень-рішень у відповідності до положень п.56.1 ст.56 ПК України.
Відповідно до ст.38 ПК України виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.
Якщо платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, як визначено п. 59.1 ст. 59 ПК України (контролюючим станом вручено податкову вимогу № 667 від 31.10.2011 року на суму 476,48 грн щодо оплати податкового зобовязання, яке набуло статусу податкового боргу).
Нормами п.95.1 ст.95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює з і платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника т: датків, яке перебуває у податковій заставі.
Крім того, як передбачено п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Поліс" податкового боргу в розмірі 139184,95 грн., є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.