Справа № 215/670/19
Суддя: Камбул М. О.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/670/19
УХВАЛА

18 лютого 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_2 до начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги А.В. з позовними вимогами про:

- визнання протиправною бездіяльності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги А.В. та зобов'язати його протягом 15-ти днів вжити заходи індивідуальним актом для забезпечення належної правової процедури розгляду заяви від 23.11.2018 за вх. № С55;

- захист його прав на інформацію відповідно до ст. 249 КАС України, розгляду питання щодо притягнення до відповідальності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги А.В.,який протиправно бездіяв відповідно до заяви від 23.11.2018;

- притягнути до адміністративної відповідальності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульга А.В. за п.1 ч.1ст.20,ч.1 ст.286 КАС України, за протиправну бездіяльність з незабезпечення захисту від кримінальних правопорушень, не забезпечення охорони прав та законних інтересів, за не застосування належної правової процедури відповідно до заяви від 23.11.2018 вх.СХ-55.

Вивчивши матеріали даної адміністративної позовної заяви приходжу до наступних висновків.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 просить суд визнати протиправною бездіяльність начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги А.В., яка виявилася у порушені розгляду його заяви від 23.11.2018 за вх.№ С-55 про не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, також позивач оскаржує дії начальника поліції, які виявилися у не забезпеченні охорони прав та законних інтересів, у не застосуванні належної правової процедури відповідно до заяви від 23.11.2018 вх.СХ-55, тобто позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом,в якому частина позовних вимог стосується вжиття заходів щодо розгляду його заяви про злочин.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви в тому числі з'ясовує, чи:

- належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою зазначеної статті визначено, що суддя відкриває провадження у адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п.1 ч.1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Положеннями статті 20 КАС України передбачене розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Частиною 1 статті 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Частиною 2 статті 20 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першої цієї статті.

Відповідно до статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України).

Повідомлення та заяви про злочин вирішуються відповідно до вимог статті 214 Кримінально-процесуального кодексу України.

Стаття 303 КПК України визначає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора на досудовому провадженні, які можуть бути оскаржені в порядку КПК України, зокрема, оскарженню підлягає бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Статтями 303-307 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, і відповідні скарги подаються до слідчого судді.

На підставі аналізу наведених норм, вважаю, що даний спір в частині визнання протиправною бездіяльності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги А.В. не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а необхідно вирішувати в порядку кримінального судочинства, тому слід відмовити у відкритті провадження у вказаній частині позовних вимог.

Після того, як суд з'ясував чи належить розглядати справу за правилами адміністративного судочинства, суд повинен перевірити чи подано позовну заяву з дотриманням правил предметної підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Так, стосовно позовних вимог щодо захисту права на інформацію та притягнення начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги А.В. до адміністративної відповідальності, слід зазначити, що відповідно ч.1 ст. 20 КАС, адміністративний суд не наділений повноваженнями вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тоді як ч. 2 ст.20 КАС України, встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першої цієї статті.

В пункті 3 вимог позовної заяви позивач не оскаржує рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а просить притягнути до адміністративної відповідальності відповідача, в матеріалах доданих до позову відсутня постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, тому посилання позивача на положення п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України є безпідставними, як і посилання позивача на ст.249 КАС України в пункті 2 позову, оскільки суд може постановити окрему ухвалу лише під час розгляду справи, виявивши порушення закону.

Врахувавши аналіз викладених норм права, вважаю,що позивач звернувшись до суду з вимогами про: захист його прав на інформацію відповідно до ст. 249 КАС України, шляхом розгляду питання щодо притягнення до відповідальності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги А.В.,який протиправно без діяв відповідно до заяви від 23.11.2018; притягнення до адміністративної відповідальності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульга А.В. за п.1 ч.1ст.20,ч.1 ст.286 КАС України, за протиправну бездіяльність з незабезпечення захисту від кримінальних правопорушень, не забезпечення охорони прав та законних інтересів, за не застосування належної правової процедури відповідно до заяви від 23.11.2018 вх.СХ-55, порушив правила предметної підсудності, а тому справу слід передати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стосовно предметної підсудності чинний Кодекс адміністративного судочинства України аналогічної норми не містить.

Проте, згідно з частино 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, чинним Кодексом адміністративного судочинства не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, а також з урахуванням того, що ефективний та належний судовий захист може бути наданий особі лише судом, встановленим законом, керуючись ст.ст. 4, 7, 19,20,29, 170 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження в частині позову до начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича про визнання бездіяльності протиправною, оскільки вказані вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Позов ОСОБА_2 до начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича про захист його прав на інформацію відповідно до ст. 249 КАС України, шляхом розгляду питання щодо притягнення до відповідальності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульги А.В., який протиправно без діяв відповідно до заяви від 23.11.2018; притягнення до адміністративної відповідальності начальника Тернівського відділення поліції ГУ НП Дніпропетровської області Шульга А.В. за п.1 ч.1ст.20,ч.1 ст.286 КАС України, за протиправну бездіяльність з незабезпечення захисту від кримінальних правопорушень, не забезпечення охорони прав та законних інтересів, за не застосування належної правової процедури відповідно до заяви від 23.11.2018 вх.СХ-55 - передати за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду підписана суддею 18 лютого 2019 року.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ