Справа № 360/659/19
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 лютого 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/659/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, з такими вимогами:

1) визнати протиправними дії відповідача стосовно звуження змісту та обсягу набутого права при виходу на пенсію з 29.01.2009 шляхом зменшення позивачу розміру пенсії при її перерахунку у квітні 2018року у спосіб перегляду при визначенні її розміру з 01.01.2018року та визначення її в розміру 70 процентів від суми грошового забезпечення, замість 83 відсотків первісно встановлених на час виходу на пенсію на підставі частини 2 статті 13 Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення звільнених військової служби та деяких інших осіб», в редакції Закону від 04.07.2002р. №51-ІУ, чинної станом на дату призначення пенсії та зменшення розміру перерахованої пенсії тільки за довідкою наданою ГУ ДФС України в Луганській області у сумі 1787,57 грн (11426,57/13770,00 x 83% /- 9 639/13 770 x 70%);

2) зобов'язати відповідача здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії позивача на підставі грошового забезпечення у сумі 13779,00 грн визначеного за довідкою від 20.03.18 № 1777/12-32- 05-00-23, виданою Головним управлянням Державної фіскальної служби України у Луганській області ДФС України Міністерства фінансів України, без перегляду та зменшення її розміру до 70 процентів, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% (процентів) від суми грошового забезпечення, тобто відсоткового розміру пенсії встановленої на час виходу на пенсію 28.01.2009 на підставі частини другої статті 13 Закону України № 2262 «Про пенсійне забезпечення звільнених військової служби та деяких інших осіб», в редакції Закону від 04.07.2002 № 51-IV, чинної станом на дату призначення мені пенсії, відповідно до: ст.1-1 (ч. 1, 3); ст. 43 (ч. 3, ч. 18); ст.51 (ч. 2, 3), та ст.63 вказаного Закону та визначити її розмір за довідкою у сумі 11426,57 грн (13 779 х 83%).

3) визнати протиправними дії відповідача стосовно часткового звуження змісту та обсягу існуючого набутого права при виходу на пенсію станом на 28.01.2009 шляхом зменшення розміру позивачу пенсії при її перерахунку з 01.01.2018 у квітні 2018 року на підставі грошового забезпечення визначеного за довідкою від 20.03.18 № 1777/12- 32-05-00-23, виданою ГУ ДФС України у Луганській області ДФС України Міністерства фінансів України, у спосіб не включення (не добавлення/ не приплюсування) до розміру перерахованої пенсії частині її складової у сумі 1025,05 грн, що була вирахувана та включена до пенсії на час її призначення як 83% з 1235,00 грн, що є розміром набутої та отримуваємої ним надбавкою за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи відповідно до п.п. «В» п.п.1) пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.06 №268 «Про упорядкування та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»;

4) зобов'язати відповідача не звужувати змісту та обсягу існуючого набутого права при виходу на пенсію з 29.01.2009 позивачем та не зменшувати розміру пенсії при її перерахунку з 01.01.2018 у квітні 2018 року на підставі грошового забезпечення визначеного за довідкою від 20.03.18 № 1777/12-32-05-00-23, виданою ГУ ДФС України у Луганській області ДФС України Міністерства фінансів України, у спосіб включення (добавлення /приплюсування) до суми перерахованої пенсій частині її існуючої складової у сумі 1025,05 грн, що була вирахувана та включена до пенсії на час її призначення як 83% з 1235,00 грн, що є набутою та отримуваємої надбавкою за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи відповідно до п.п. «В» П.П.1) пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.06 № 268 «Про упорядкування та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інщих органів» як сутність конституційних соціальних гарантій, тобто здійснити перерахунок з урахування доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавcтвом, як існуючих складових перерахованої пенсії та визначити її повний обсяг який підлягає до щомісячної виплати у розміру 12 451,62 грн. (11 426,57 + 1 025,05);

5) визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення «розстрочки-відстрочки» у виплаті позивачу перерахованої пенсії за вислугу років з 01.01.2018;

6) зобов'язати позивача розрахувати та виплатити позивачу заборгованість з виплати сум пенсії, як різницю між виплаченим та перерахованим розміром пенсії, за період з 01.01.2018 по дату набрання рішенням суду по даній справі законної сили, без урахування розстрочки- відстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з нарахуванням компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати заборгованості у відповідному місяці;

7) зобов'язати відповідача проводити позивачу виплату з 01.01.2018 перерахованої пенсії в повному обсязі у розміру 12451,62 грн, без урахування розстрочки-відстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з дати набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв'язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною першої статті 3 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон України № 3674-VI) судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1921,00 грн, встановлений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», за подання до адміністративного суду у 2019 році адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору становить 768,40 грн.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI).

З огляду позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено сім позовних вимог немайнового характеру.

Таким чином, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у розмірі 5678,80 грн (768,40 грн х 7 позовних вимог).

Оглядом матеріалів позовної заяви встановлено, що позивачем до суду надана квитанція про сплату судового збору від 17.01.2019 № 73 у розмірі 5638,40 грн, в призначені платежу зазначено: *; 101; НОМЕР_1; ОСОБА_1.

При цьому, під час перевірки зарахування судового збору, судом отримано інформацію, що судовий збір, сплачений за квитанцією про сплату судового збору від 17.01.2019 № 73 у розмірі 5638,40 грн, врахований по справі № 360/4390/18.

Ухвалою суду від 25 січня 2019року у справі 360/4390/18 позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії повернуто позивачу, у зв'язку із не усуненням її недоліків.

Згідно зі статтею 2 Закону України № 3674-VI платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до частини шостої статті 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на викладене, застосовуючи аналогію закону, суд дійшов висновку, що судовий збір, сплачений за позовною заявою, що була раніше повернута, не вважається його сплатою за повторно поданою позовною заявою.

Таким чином, судом встановлено, що у справі № 360/659/19 судовий збір у визначеному законодавством порядку не сплачений.

У відповідності до вимог статті 4 Закону № 3674-VI позивачу слід надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 5378,80 грн.

Також, згідно з пунктом 4 частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з пунктом 3 та пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання протиправним дії суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

Суд зазначає, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

З огляду на виклад позивачем позовних вимог, вбачається, що він не відповідає критеріям та вимогам КАС України щодо змісту позовних вимог, тобто формулювання їх максимально чітко і зрозуміло.

Таким чином, позивачу для усунення зазначеного недоліку слід надати уточнену позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, та її копію для вручення відповідачу, сформулювавши їх максимально чітко і зрозуміло відповідно до критеріїв та вимог КАС України щодо змісту позовних вимог.

Частиною четвертою статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, у порушення вищевикладених норм, позивачем до позовної заяви не долучено довідку від 20.03.2018 № 1777/12-32-05-00-23, видану ГУ ДФС України у Луганській області.

Отже, позивачу необхідно надати довідку від 20.03.2018 № 1777/12-32-05-00-23, видану ГУ ДФС України у Луганській області.

Строк звернення до адміністративного суду визначається статтею 122 КАС України.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша статті 122 КАС України).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частини друга статті 122 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Оглядом позовної заяви встановлено, що позивачем надане клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, а в описовій частині зазначеного клопотання позивач зазначає, що строк звернення до суду ним не пропущений.

Зазначене ставить під сумнів твердження позивач про дотримання ним строку звернення до суду.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу необхідно визначитись чи пропущений ним строк звернення чи ні, якщо позивач вважає, що строк звернення пропущений необхідно подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними доказами.

Щодо наданих письмових доказів.

Письмовими доказами відповідно до частини першої статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частинами другою, четвертою, п'ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до вимог пунктів 5.26, 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Підпис відповідальної особи на документі засвідчують відбитком печатки організації. Згідно з пунктом 4.5 ДСТУ 4163-2003 у документах, що їх оформлюють на двох і більше сторінках, реквізити 26 - відбиток печатки, 27 - відмітка про засвідчення копії проставляють після тексту (21).

Позивачем до позовної заяви додані письмові докази в неналежно засвідчених копіях, а саме: відсутня дата засвідчення копії.

Для усунення вказаного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати письмові докази у належним чином засвідчених копіях, а саме з відміткою про засвідчення, яка складається зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису позивача як особи, яка засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії документа.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статей 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Позивачу протягом десяти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду:

- позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, та її копію для надіслання відповідачу;

- належним чином засвідчену копію довідки від 20.03.2018 № 1777/12-32-05-00-23, видану ГУ ДФС України у Луганській області, для приєднання до матеріалів справи та вручення відповідачу;

- належним чином засвідчені копії письмових доказів (документів), доданих до позовної заяви, для приєднання до матеріалів справи та вручення відповідачу;

- письмові пояснення щодо визначення позивача чи пропущений ним строк звернення чи ні, якщо позивач вважає, що строк звернення пропущений необхідно подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними доказами;

- документ про сплату судового збору в розмірі 5378,80 грн, сплаченого за наступними реквізитами:

отримувач коштів - УК у м.Сєвєродон./М.СЄВЄРОД./22030101;

рахунок отримувача - 4029;

код отримувача - 37944909;

банк отримувача - 899998;

МФО - 899998;

призначення платежу - *; 101; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), Луганський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута особі, яка її подала, та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяС.М. Чиркін