Справа № 280/4238/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 лютого 2019 року (17 год. 50 хв.)Справа № 280/4238/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., секретар судового засідання Аксьонова С.В., розглянув за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» (69008, м. Запоріжжя, Заводський район, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) про визнання протиправним та скасування припису в частині,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» (далі - позивач або ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя») до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач або ГУ Держпраці у Запорізькій області), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог (вх. № 1483 від 14.01.2019) позивач просить: визнати протиправним та скасувати пункт 1 припису про усунення виявлених порушень від 25.06.2018 №ЗП 975/1150/АВ/П.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Цивільного кодексу України та зазначає, що позивачем з фізичною особою ОСОБА_1 укладено цивільно-правові договори про надання послуг, в яких сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов, які не суперечать нормам чинного законодавства України, що відображено у відповідних договорах. На підтвердження виконання сторонами вищезазначених договорів позивачем надано акти прийому-передачі наданих послуг. Наявності у цивільно-правових договорів про надання послуг, укладених позивачем ознак нікчемності правочинів відповідачем не доведено і відповідні докази відсутні, судом зазначені договори недійсними не визначалися. ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя», як суб'єкт господарювання вправі на власний розсуд організовувати виконання статутних завдань, у т.ч. шляхом укладання договорів цивільно-правового характеру. Зобов'язуючи підприємство укладати трудовий договір, відповідачем не враховано, що затвердження штатного розпису належить до компетенції суб'єкта господарювання. В свою чергу, виникнення, зміна та припинення відносин між суб'єктом господарювання та фізичними особами зумовлена волевиявленням обох сторін і одна із них не вправі в односторонньому порядку змінювати умови, щодо яких досягнуто двосторонньої домовленості на врегулювання відносин на підставі цивільного законодавства. Ураховуючи викладене, вважає, що ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» не порушувало норм трудового законодавства, у зв'язку із чим просить суд скасувати оскаржуваний пункт припису від 25.06.2018 №ЗП 975/1150/АВ/П про усунення виявлених порушень ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Ухвалою суду від 16.10.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 12.11.2018.

01.11.2018 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх. №35086), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що під час здійснення інспекційного відвідування відповідачем встановлено порушення ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: ОСОБА_1 допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом генерального директора ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя», та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, звертає увагу на те, що в даному випадку інспектором праці оцінювалась не форма договорів, а наявність фактичних трудових відносин між позивачем і зазначеною фізичною особою. Зауважує, що як слідує зі змісту укладених між позивачем та зазначеними особами цивільно-правових договорів, метою їх укладення є організація процесу праці, відповідно предметом угод є сам процес праці, тобто виконання певної роботи (певних трудових функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, у договорах також не зазначено, які саме результати очікуються позивачем від виконавців, процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату (які саме послуги повинні надаватись у розумінні їх обсягу конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню та не можуть бути відображені в актах виконаних робіт). Наявність ознак трудового договору в договорах цивільно-правового характеру, на думку відповідача, є підставою для визнання таких договорів трудовими, оскільки зміст переважає над формою. Крім того, звертає увагу суду, що зазначені працівники були позбавлені конституційних прав, передбачених ст. ст. 43, 46 Конституції України, згідно з якими, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначено ї законом, на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, при цьому, є пряма загроза позбавлення соціальної захищеності на час втрати працездатності, при нещасних випадках на виробництві, оскільки роботодавцем здійснюються внески до фонду соціального страхування. Таким чином, вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність винесеного припису про усунення порушень, проведене інспекційне відвідування позивача здійснено відповідно до вимог чинного трудового законодавства та з належним дотриманням прав позивача, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

12.11.2018 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.12.2018.

Ухвалою суду від 10.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено проведення підготовчого засідання до 14.01.2019.

Ухвалою суду від 15.01.2019 провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою суду від 14.01.2019 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи по суті на 14.01.2019.

14.01.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2019.

23.01.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 31.01.2019.

31.01.2019 до суду від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 4051) про розгляд справи у порядку письмового провадження. Представник відповідача проти задоволення клопотання не заперечує, про що свідчить відповідна відмітка на клопотанні.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У період з 04.02.2019 по 17.02.2019 суддя Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В. була відсутня на роботі (наказ від 21.01.2019 № 10 «Про надання відпустки»), що підтверджується довідкою вих. № 02-35/19/18 від 14.02.2019, яка наявна в матеріалах справи.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» () є юридичною особою, яка зареєстрована 14.01.1994 за № 1 005240, місцезнаходження: 69008, м. Запоріжжя, Заводський район. Основний вид діяльності: 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин (а.с.100-103).

У період з 06.06.2018 по 19.06.2018, інспектором праці ГУ Держпраці у Запорізькій області Скуріхіною Т.В., проведено інспекційне відвідування ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» (), за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЗП975/1150/АВ від 19.06.2018 (а.с.10-15).

Як зафіксовано в акті, під час інспекційного відвідування виявлені, між іншого, порушення законодавства: ч. 1,3 ст. 24 КЗпП України, а саме: ОСОБА_1 допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом генерального директора ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя», та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушені вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

В той же час, керівництвом підприємства надано для ознайомлення договори про надання послуг (№б/н від 03.01.2017, №б/н від 02.01.2018), які укладені між ОСОБА_1, як Виконавцем та ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» в особі генерального директора ОСОБА_3, як Замовника.

У вищезазначених договорах про надання послуг, які укладеної між ОСОБА_1, як Виконавцем та ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» в особі генерального директора ОСОБА_3, як Замовника вбачаються ознаки трудових договорів.

А саме, предметом договорів є виконання робіт з технічного обслуговування телефонних ліній. Зазначені дії є процесом праці, а не його результатом. При цьому у вищевказаних договорах відсутні обсяги робіт та фактичний перелік складу конкретних робіт. Обов'язки ОСОБА_1 згідно договорів про надання послуг від 03.01.2017, 02.01.2018 збігаються з колом обов'язків за посадою - електромеханік електрозв'язку, які передбачені класифікатором професій, за кодом -3113.

Згідно з п.3.1 договорів про надання послуг від №б/н від 03.01.2017, №б/н від 02.01.2018 передбачено, що сторони в термін до останнього календарного дня місяця, в якому були надані послуги, підписують акт прийому-передачі наданих послуг. Згідно п.2 вищезазначеного договору передбачено, що розрахунок за надані послуги проводиться в термін до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги у розмірі 800 грн. на місяць.

У вищевказаних договорах відсутня інформація щодо попередньої або поетапної оплати, при цьому відповідно до наданих Актів прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг, оплата здійснюється періодично, за місяць виконаної роботи, що зазвичай буває під час роботи по трудовому договору.

Так, оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 31.01.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 28.02.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 31.03.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 28.04.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 31.05.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 30.06.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 31.07.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 31.08.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 29.09.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 31.10.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 30.11.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 29.12.2017 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 31.01.2018 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 28.02.2018 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Оплата відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання послуг від 30.03.2018 ОСОБА_1 за виконані ремонти телефонних мереж та апаратів склала 800,00 грн.

Згідно пункту 4.1 договору про надання послуг №б/н від 03.01.2017, ОСОБА_1 зобов'язаний виконати роботи з 03.01.2017 по 29.12.2017. Згідно пункту 4.1 договору про надання послуг №б/н від 02.01.2018, ОСОБА_1 зобов'язаний виконати роботи з 02.01.2018 по 31.12.2018. Тобто, договори про надання послуг мають постійний характер праці.

Виходячи з вищевикладеного, відносини, які складаються між Виконавцем та Замовником передбачають виконання роботи на постійній основі у певний проміжок часу та мають на меті саме процес праці. Враховуючи вищезазначене, у договорах про надання послуг ОСОБА_1 наявні фактично трудові відносини.

З огляду на недопущення підміни трудових відносин на договори по надання послуг встановлено, що керівництвом ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» порушено ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме: ОСОБА_1 допущено до роботи - без укладання трудового договору.

На підставі висновків Акту та вказаного порушення відповідачем 25.06.2018 винесено припис №ЗП975/1150/АВ/П, яким у пункті 1 зазначеного припису позивача зобов'язано усунути порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України - у строк до 20.09.2018 (а.с.8-9).

Не погоджуючись із пунктом 1 припису від 25.06.2018 №ЗП975/1150/АВ/П позивачем до ГУ Держпраці у Запорізькій області подано скаргу вих. № 526 від 12.07.2018 (а.с.16-18), на яку листом від 26.07.2018 № 08/03.4-06/5789 надано відповідь, що підстави для скасування припису відсутні (а.с.19-20).

Вважаючи прийнятий відповідачем припис про усунення виявлених порушень №ЗП975/1150/АВ/П від 25.06.2018 в частині пункту 1, яким за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України позивача зобов'язано усунути зазначені порушення у встановлений строк, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування у зазначеній частині.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (пункт 1 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96).

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 вказаного Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Частиною третьою статті 6 Закону № 877-V передбачено, що суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно з частиною п'ятою статті 7 Закону № 877-V, перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) (надалі - Порядок № 295).

У відповідності до приписів пунктів 2, 3 Порядку № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці. Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження). Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Відповідно до підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Як встановлено під час судового розгляду справи підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стало звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю вх. № О-534 від 29.05.2018.

Відповідно до пункту 19 Порядку №295, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Згідно з пунктом 20 Порядку №295, акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (пункт 23 Порядку №295).

Згідно з пунктом 24 Порядку № 295, припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник припису залишається в об'єкта відвідування.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом, підставою для винесення оскаржуваного припису слугувало те, що ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» порушено норми частини третьої статті 24 КЗпП України, а саме зафіксовано факт допущення ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом генерального директора ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя», та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що між ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» в особі Генерального директора ОСОБА_3 (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець) укладено Договори про надання послуг б/н від 03.01.2017 та б/н від 02.01.2018, за умовами яких Виконавець зобов'язується по завданню Замовника надати наступні послуги: забезпечити технічне обслуговування обладнання, телефонних ліній (крім міні - АТС «Panasonic 200»), які належать Замовнику; здійснювати консультативну допомогу у проведенні крупних ремонтних робіт (ремонт та заміна кабельних ліній у траншеях, колодіях та повітряних ліній, муфтових з'єднаннях, тощо), Замовник зобов'язується оплатити надані Виконавцем послуги. Виконавець не менш одного дня на тиждень відвідує ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» ознайомлюється із записами несправностей абонентів Замовника та при необхідності з представниками Замовника здійснює усунення несправностей з відміткою у журналі. Журнал із записами несправностей абонентів знаходиться у секретаря або на посту охорони заводоуправління. Вартість послуг, які надаються за вказаними договорами становить 800 грн. на місяць. Розрахунок за надані послуги здійснюється Замовником після підписання сторонами відповідного акта прийому-передачі наданих послуг, у строк до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги (а.с.21-22, 23).

Виконання вказаних договорів підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі виконаних робіт від 31.01.2017, від 28.02.2017, від 31.03.2017, від 28.04.2017, від 31.05.2017, від 30.06.2017, від 31.07.2017, від 31.08.2017, від 22.09.2017, від 31.10.2017, від 30.11.2017, від 29.12.2017, від 31.01.2018, від 28.02.2018, від 30.03.2018, з яких вбачається, що ОСОБА_1 фактично виконані роботи згідно з цивільно-правовими договорами з ремонту телефонних сітей та апаратів за заявками товариства за обумовлені періоди (а.с.24-38).

Також, судовим розглядом встановлено, що ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» сплачувався податок із сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, зокрема, й єдиний соціальний внесок за 2017-2018 роки (а.с.110-183).

Разом з цим, представником відповідача у судовому засіданні 23.01.2019 зауважено, що позивачем оскаржуваний пункт припису виконано добровільно, а відтак наразі предмет позову відсутній.

Так, представник позивача пояснив, що дійсно після винесення припису про усунення порушення від 25.06.2018 №ЗП975/1150/АВ/П, послуги ОСОБА_1 за цивільно-правовий договором не надаються, оскільки Додатковою угодою від 27.06.2018 визначено строк дії договору до 27.06.2018.

Однак, не зважаючи на зазначену обставину позивач не згоден із встановленим під час інспекційного відвідування порушенням частини третьої статті 24 КЗпП України.

Вирішуючи питання щодо наявності порушення законодавства з боку позивача, суд зауважує, що договори з громадянами на використання їхньої праці можуть укладатися відповідно до трудового або цивільно-правового законодавства, при цьому, слід розрізняти особливості цих договорів.

Цивільно-правовий договір - це угода між громадянином і організацією (підприємцем, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

При цьому, за цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства (підприємця) індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє договірні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Ще одна відмінність між цивільно-правовим та трудовим договорами полягає в тому, що відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами Кодексу законів про працю України та інших актів трудового законодавства і не може змінюватися сторонами трудового договору, а відповідальність у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в постанові від 26.09.2018 у справі №822/723/17.

Таким чином, укладення окремого договору на виконання певної роботи, тобто, укладення цивільно-правової угоди, що регламентуються главою 16 Цивільного кодексу України, не суперечить діючому законодавству, так як в даному випадку, законодавець наділяє керівника (власника) підприємства правом вибору на укладення трудового договору з працівником відповідно до КЗпП України чи укладення цивільно-правової угоди на виконання певної роботи відповідно до ст. 208 ЦК України.

Отже, укладення позивачем окремих цивільно-правових договорів з фізичною особою ОСОБА_1, зокрема, договорів про надання відповідних послуг не заборонено чинним законодавством України, а тому, суд приходить до висновку, що пункт 1 припису від 25.06.2018 №ЗП 975/1150/АВ/П є протиправним та таким, що підлягає до скасуванню.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що обов'язки ОСОБА_1 відповідно до договорів про надання послуг збігаються з колом обов'язків за посадою - електромеханік електрозв'язку, які передбачені класифікатором професій за кодом - 3113, суд не приймає до уваги, оскільки у штатному розписі ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» відсутні посада електромеханіка електрозв'язку (а.с.104-107).

Згідно зі статтею 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та оцінці всіх фактів і обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки про порушення позивачем трудового законодавства, зроблені відповідачем в Акті, є необґрунтованими та недоведеними, у зв'язку з чим пункт 1 спірного рішення контролюючого органу, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення у відповідній частині, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі було Головне управління Держпраці у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» (69008, м. Запоріжжя, Заводський район, ) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, ) про визнання протиправним та скасування припису, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати пункт 1 припису про усунення виявлених порушень від 25.06.2018 №ЗП 975/1150/АВ/П, який винесений Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18.02.2019.

Суддя Ю.В. Калашник