Справа № 620/4112/18
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року Чернігів Справа № 620/4112/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом № 26 від 02.03.2018, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 ;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу, матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму доходів громадян.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її сина, ОСОБА_2 , під час виконання обов`язків військової служби із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за наявності всіх підстав та документів для виплати передбаченої законом допомоги.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.03.2018 № 26 матері загиблого 14.07.2017 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_2 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на час загибелі він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено листом Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи від 31.01.2018 № 06-03/44, про що Чернігівським обласним військовим комісаріатом було повідомлено позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Старший сержант ОСОБА_2 проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . В період з 01.07.2017 по 14.07.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с. 35).

Згідно копії довідки для членів сімей осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення від 23.10.2017 № 651, старший сержант ОСОБА_2 загинув 14.07.2017 внаслідок проникаючого осколкового поранення у грудну порожнину з ушкодженням серця під час проведення антитерористичної операції поблизу населеного пункту Новотошківка Луганської області, захищаючи незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України (а.с. 33).

18.12.2017 позивач, яка є матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , звернувся до Семенівського районного військового комісаріату з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) сина з відповідним пакетом документів (а.с. 39).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.12.2017 № 5/4619с направлено заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, у якому зазначено, що смерть старшого сержанта ОСОБА_2 пов`язана з проходженням військової служби, та який брав безпосередню участь в АТО (а.с. 41).

Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, були розглянуті подані документи та 02.03.2018 прийнято рішення, оформлене протоколом № 26, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги матері загиблого 14.07.2017 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оскільки на час загибелі він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується листом Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи від 31.01.2018 № 06-03/44 (а.с. 48).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

У відповідності до вимог статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Приписами частини першої статі 16 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (пункти 1 та 2 частини другої статі 16 Закону № 2011-ХІІ).

В силу вимог статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, батьки військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є матір`ю померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18, 19, 22), а тому позивач в силу вимог вказаного закону має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Розмір одноразової грошової допомоги визначений в статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ, в абзаці другому пункті «а» частини першої якої зазначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

В свою чергу механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців, військовозобов`язаних визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Згідно абзацу другого пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 12 Порядку № 975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть від 17.07.2017 № 222, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 37), причиною смерті ОСОБА_2 є проникаюче осколкове поранення у грудну порожнину з ушкодженням серця.

Як слідує з копії витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 09.10.2017 № 2654 (а.с. 34) проникаюче осколкове поранення у грудну порожнину з ушкодженням серця старшого сержанта ОСОБА_2 пов`язано з проходженням військової служби.

Під час проведення службового розслідування по факту загибелі командира відділення гранатометного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_2 при виконанні бойового завдання було встановлено, що 14.07.2017 близько 22:30 по позиції СП «КАРПАТИ» вівся вогонь зі стрілецької зброї та АГСу, внаслідок чого старший сержант ОСОБА_2 отримав проникаюче осколкове поранення у грудну порожнину з ушкодженням серця, про що свідчить копія акту від 01.08.2018 (а.с. 30-32).

Разом з тим, згідно листа Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи від 31.01.2018 № 06-03/44 при проведенні судово-медичної експертизи загиблому військовослужбовцю, військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , встановлено, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок вогнепального осколкового проникаючого поранення грудної клітини з пошкодженням серця. При проведенні судово-токсикологічної експертизи в крові загиблого ОСОБА_2 встановлено етиловий алкоголь в концентрації 2,43 проміле, що відповідає середньому ступеню тяжкості алкогольного сп`яніння щодо живої особи (а.с. 49).

У наведених документах вказано, що на момент поранення ОСОБА_2 виконував обов`язки військової служби та лише констатовано перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Жодним документом не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку між травмами потерпілого та його станом алкогольного сп`яніння.

Отже, з викладеного слідує, що причиною смерті ОСОБА_2 стало вогнепальне осколкове проникаюче поранення грудної клітини з пошкодженням серця, а тому твердження відповідача про те, що військовослужбовець ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та вчинив дії, які стали наслідком його смерті, не заслуговують на увагу.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про протиправність відмови відповідача у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби.

Даний правовий висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постанові від 20.03.2018 по справі № 817/867/17 (К/9901/1819/18).

Відносно розміру одноразової грошової допомоги, яка підлягає виплаті позивачу, суд зазначає таке.

Звертаючись до суду з вимогою про виплату одноразової грошової допомоги, позивач посилається на абзац перший пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону № 2011-XI, згідно якого одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Проте вказані положення Закону не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах, оскільки на позивача розповсюджується не абзац перший пункту «а» частини першої вказаної статті, а абзац другий пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону № 2011-XI, оскільки смерть військовослужбовця настала в період проходження ним військової служби, про що зазначено у витязі з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 27 від 25.07.2017 та у витязі з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 09.10.2017 № 2654 (а.с. 26, 34).

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 02.03.2018, оформленого Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 26, щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу; зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу, матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, оскільки позов підлягає задоволенню частково, за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) від 02.03.2018, оформлене Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 26, щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2019 року.

Суддя В.О. Непочатих