Справа № 540/2646/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2646/18
11год. 04 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Семеоніді І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення компенсації втрати частини доходів.

Суть спору:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - відповідач) , в якому просить стягнути з УМВС компенсацію втрати частини доходів за період 15.02.2017 по 12.12.2017 в сумі 6888 грн. 61 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що судовим рішенням у справі № 821/1025/17 постановлено стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 року по 12.12.2017 року в розмірі 6 330, 21 грн. на користь ОСОБА_1, рішення набрало законної сили 12.12.2017, але грошові кошти на його виконання позивач отримав лише 13.03.2018. Тому позивач вважає, що у відповідності до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" відповідач зобов'язаний сплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати в сумі 6888,61 грн. виходячи з індексу споживчих цін за березень 2017 - лютий 2018 та середньоденного грошового забезпечення 21 грн. 31 коп.

Ухвалою від 17.01.2019 відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні. Розгляд справи призначено на 11.02.2018 в режимі відео конференції за клопотанням позивача.

01.02.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі № 821/1025/17 була допущена арифметична помилка, а саме кількість календарних днів за період з 15.02.2017 по 12.12.2017 зазначено 332 дні замість 301 дня, що вплинуло на розмір стягнутої судом суми, яка становила 7074,02 грн. Тому відповідач звернувся до Одеського апеляційного адміністративного суду з заявою про виправлення арифметичної помилки допущеної в судовому рішенні. Тільки 11.01.2018 Одеським апеляційним адміністративним судом виправлено допущену арифметичну помилку , зазначивши у мотивувальній та резолютивній частині постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року - кількість календарних днів у розрахунковому періоді - 301 день та суму середнього грошового забезпечення, яке стягується за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 року по 12.12.2017 рік - 6330,21 грн. Ухвала суду отримана УМВС України в Херсонській області 30.01.2018. Таким чином обов'язок УМВС України в Херсонській області по виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу виник 30.01.2018. Також відповідач посилається на те, що УМВС України в Херсонській області знаходиться в стадії ліквідації, фінансування здійснюється за обґрунтованим зверненням голови ліквідаційної комісії до центрального органу щодо виділення додаткового фінансування для виконання рішення суду. Кошторисні призначення по КЕКВ 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" на виконання судового рішення у справі №821/1025/17 надійшли на рахунок ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області 12.03.2018 та невідкладно були перераховані ОСОБА_1

Також відповідач зазначає, що відповідно до приписів Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Заборгованість у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу в УМВС України в Херсонській області перед ОСОБА_1 виникла після прийняття рішення у справі № 821/1025/17. Доводи позивача про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів внаслідок порушення строків виплати середнього заробітку за весь заявлений період вимушеного прогулу, а не лише за час затримки виконання судових рішень, є безпідставними, бо вказані виплати були визначені саме судовими рішеннями, а не нараховані та не виплачені УМВС України в Херсонській області. До аналогічного висновку дійшли суди у справі № 2а-1102/09/2670 після перегляду рішень Верховним судом України.

Позивач прибув в судове засідання, наполягає на задоволенні позовних вимог, надав копію постанови Верховного суду України від 18.11.2014 у справі № 21-518а14 з аналогічних правовідносин.

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову. Додатково зауважує про неправильне обчислення суми компенсації в позовній заяві.

Справа розглядається в режимі відеоконференції.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 14.02.2017 майора міліції ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (за скороченням штатів). Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 по справі № 821/376/17визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області № 5 о/с від 14.02.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1

11.07.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поновлення його на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС з 14.02.2017 та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.10.2017 року по справі № 821/1025/17 адміністративний позов задоволено частково, стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 15.02.2017 р. по 09.10.2017 р. у розмірі 28330 грн. 98 коп.

Постановою від 12.12.17 Одеський апеляційний адміністративний суд скасував постанову Херсонського окружного адміністративного суду, задовольнивши позов ОСОБА_1 частково, поновив його на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС в Херсонській області, стягнув з Управління МВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 року по 12.12.2017 року у розмірі 7074,02 гривень.

Управління МВС України в Херсонській області звернулося до суду апеляційної інстанції з заявою про виправлення арифметичної помилки, в якій просило виправити в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року арифметичну помилку, допущену в кількості календарних днів у розрахунковому періоді з 332 днів на 301 день та в сумі стягнутого середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 року по 12.12.2017 року з 7074,02 грн. на 6330,21 грн.

Суд апеляційної інстанції встановив, що при виготовленні постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року була допущена арифметична помилка, а саме в мотивувальній та резолютивній частинах рішення не вірно визначено кількість календарних днів у розрахунковому періоді 332 дні замість 301 дня та сума стягнутого середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 по 12.12.2017 - 7074,02 грн. замість 6330,21 грн. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 було виправлено допущену арифметичну помилку в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, зазначивши кількість календарних днів у розрахунковому періоді - 301 день та суму середнього грошового забезпечення, яке стягується за час вимушеного прогулу за період з 15.02.2017 по 12.12.2017 - 6330,21 грн.

13.03.2018 року на виконання вказаного рішення у справі позивачу було нараховано та сплачено 6 330,21 грн.

20.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся із листом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області із проханням сплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати в сумі 6888,61 грн., в тому числі сума компенсації за лютий 2017р. складає 315,81 грн., за березень 2017р. - 739,75 грн., за квітень 2017р. - 709,55 грн., за травень 2017р. - 723,76 грн., за червень 2017р. складає 689,42 грн., за липень 2017р. складає 710,94 грн., за серпень 2017р. - 711,65 грн., за вересень 2017р. - 675,22 грн., за жовтень 2017р. - 689,41грн., за листопад 2017р. 661,22грн., за грудень 2017р. - 261,88грн.

Листом від 13.12.2018 року УМВС повідомило, що затримки з виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі №821/1027-17 допущено не було, за цей самий період стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач дійшов висновку, що має право на компенсацію втрати частини грошових доходів внаслідок порушення строків виплати відповідних сум, присуджених за наведеним вище судовим рішенням.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною другою статті 2 Кодекс адміністративного судочинства України закріплено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуваннях усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону № 2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За приписами статей 3, 4 Закону № 2050-III , сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159), компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

За результатом системного аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що положення Закону та Порядку право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати не ставлять у залежність від порядку виплати доходу - у добровільному чи судовому порядку. Компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини грошових доходів внаслідок порушення строків виплати середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за судовим рішенням - постановою ОААС від 12.12.2017 по справі № 821/1025/17.

Оскільки присуджена сума заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 6330 грн. 21 коп. за судовим рішенням у справі № 821/1025/17 , яке набрало законної сили 12.12.2017 (тобто, з цієї дати виник обов'язок відповідача по сплаті присудженої суми), була виплачена позивачу 13.03.2018, то суд погоджується, що має місце затримка виплати відповідачем відповідної присудженої суми, але ця затримка склала два повних місяця (січень-лютий 2018 року), відповідно за які позивач має право на отримання компенсації в порядку, визначеному Законом та Порядком.

До аналогічних висновків дійшов ВСУ в постанові від 11.02.2017 по справі № 21-2003а16.

Отже, виходячи з порядку обчислення суми компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, закріпленого Законом та Порядком, сума відповідної компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до постанови суду по справі №821/1025/17 від 09.10.2017, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 151грн.93 коп. з урахуванням індексу інфляції за січень 2018 року 101,5 %, за лютий 2018 року - 100,9 %.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, відповідач належним чином не виконав обов'язку щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Доводи відповідача про те, що затримка у виплаті грошових коштів за судовим рішенням виникла внаслідок необхідності виправити помилку, яку допустив суд, є необґрунтованою, оскільки у випадку сумнівів в правильності присудженої суми відповідач мав можливість виплатити ту суму, яку вважав правильною, не чекаючи виправлення помилки судом. Також є такими, що не звільняють від відповідальності за несвоєчасну виплату середнього заробітку, обставини, пов'язані з ліквідацією відповідача та обмеженістю фінансування.

Що стосується посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 18.11.2013 по справі № 21-518а14, то суд вважає, що Верховним Судом України розглядалась інша справа, яка не є аналогічною з даною, оскільки спір стосувався стягнення компенсації за порушення строків виплати пенсії, яка відноситься до періодичних щомісячних платежів з конкретним строком виплати. В даному спорі йдеться про затримку виплати суми, яка була присуджена судовим рішенням, і саме з дати набрання чинності судового рішення виник обов'язок відповідача по сплаті цієї суми.

Судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ в Херсонській області (73003, Херсонська область, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 151 грн. 93 коп. компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з несвоєчасної виплатою суми грошового забезпечення за період вимушеного прогулу.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 лютого 2019 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 12.3