Справа № 592/2746/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 р.Справа № 592/2746/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Присяжнюк О.В. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного лісничого Державного підприємства «Сумське лісове господарство» Щербака Миколи Григоровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державне підприємство «Сумське лісове господарство» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а:

19.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати незаконними дії відповідача головного лісничого Державного підприємства «Сумське лісове господарство» Щербака М.Г. при складанні постанови № 7 від 15.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП;

- визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 7 від 15.03.2018 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 зазначає, що адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, він не вчиняв, винесена відповідачем постанова є незаконною, дії відповідача свідчать про упереджене ставлення особисто до нього ще до початку розгляду справи, постанова складена безпідставно, у зв'язку із неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, за відсутності складу адміністративного правопорушення, та відсутності доказів вчинення ним правопорушення.

Позивач вказує, що відомості, які зазначені ним лише у екземплярі Протоколу, що знаходиться у відповідача, він не підтримує та відмовляється від них, оскільки вони зроблені проти його волі, під впливом погрози насильством.

Також позивач посилається на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та не погоджується із визначеним у постанові розміром заподіяної лісовому господарству шкоди на суму 12015,35 грн.

У відзиві на адміністративний позов відповідач, заперечуючи проти наведених позивачем аргументів, зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення складена у відповідності до норм чинного законодавства України та при всебічному та повному розгляді всіх обставин та доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_1 роз'яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими він не скористався. Доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення від 14.03.2018 року та його пояснення, зазначені в протоколі. Стверджує, що зазначені позивачем у позовній заяві обставини, з приводу відображення позивачем пояснень у протоколі проти його волі, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. Крім цього, наданий ОСОБА_1 аудіозапис в силу ч. 1 ст. 74 КАС України є недопустимим доказом по справі.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначає, що відповідач подав суду відзив на його позов поза межами строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, та не обґрунтував поважність причин пропуску цього строку. При цьому, відповідач не направив іншим учасникам справи відповідний процесуальний документ, та взагалі не навів заперечень проти позову. За таких обставин, в силу приписів ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання ним позову.

Також зазначає, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні. А посилання відповідача на недопустимість аудіозапису є безпідставним.

Крім наведеного, ОСОБА_1 заперечує проти заявленого відповідачем клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, оскільки заявник не навів пояснень, яким чином судове рішення може вплинути на права та обов'язки Державного підприємства «Сумське лісове господарство».

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2018 року клопотання відповідача Щербака М.Г. задоволено, Державне підприємство «Сумське лісове господарство» залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Надаючи письмові пояснення по справі, Державне підприємство «Сумське лісове господарство» посилається на аналогічні обставини, що наведені відповідачем у відзиві на позов ОСОБА_1, та просить у задоволенні його вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.11.2018 року (рішення у повному обсязі складено 03.12.2018 року) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано висновком про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та оскаржувана постанова винесена уповноваженим органом в порядку, передбаченому законодавством України.

Разом з тим, позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів в підтвердження своєї позиції, яка суперечить фактичним обставинам справи, а під час судового розгляду посилання та доводи позивача ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, суд першої інстанції визначився, що позивачем скоєно правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність ст. 65 КУпАП, його вимоги є необґрунтованими, відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою норми статей 159, 152 КАС України та розглядав справу, досліджуючи відзив відповідача на позов, який отриманий судом з пропуском процесуального строку, встановленого ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

Крім цього, під час судового засідання 03.07.2018 року судом ухвалено витребувати у третьої особи матеріали адміністративної справи відносно нього, проте, ухвала суду від 03.07.2018 року не містить цієї інформації, а запитані тільки листом від 04.07.2018 року. На наступні судові засідання 08.08.2018 року, 04.10.2018 року і 05.11.2018 року адміністративний матеріал на вимогу суду не наданий. Лише у судове засідання 27.11.2018 року відповідач надав матеріали справи безпосередньо перед початком судового розгляду, про що позивач довідався лише під час дослідження доказів по справі.

Скаржник вказує, що судом не запропоновано ознайомитися з даними документами, таким чином він був позбавлений можливості викласти свою позицію щодо наданих документів, що мають низку недоліків.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що протокол, який наданий йому (а.с. 5) взагалі не містить пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а в наданому відповідачем протоколі (а.с. 62) пояснення заповнені. Тобто фактично це різні за змістом протоколи.

Стверджує, що ні протокол, ні постанова не містять додаткових відомостей, на підставі яких зафіксовано правопорушення чи прийнята постанова, тому складені в подальшому Акт та пояснення від 16.03.2018 року не мають ніякого доказового значення при прийнятті постанови.

Також апелянт вказує, що суд першої інстанції в порушення вимог статей 90, 211, 220, 246 КАС України не дослідив аудіозапис, наданий позивачем в якості доказу невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, та не навів у мотивувальній частині судового рішення мотиви відхилення цього доказу, що позбавило реалізації позивачем гарантованого принципу адміністративного судочинства - змагальності.

Крім того, апелянт вказує, що під час судового засідання його представником було задано питання відповідачу з приводу наявності у нього на час прийняття рішення доказів вчинення адміністративного правопорушення саме ним. Однак, суд зняв дане питання, порушивши право позивача, гарантоване ст. 44 КАС України.

Суд першої інстанції залишив поза увагою і ту обставину, що постанова про адміністративне правопорушення винесена з грубим порушенням порядку і процедури притягнення до адміністративної відповідальності та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем, всупереч положень КУпАП, не проведено дій по розгляду справи, передбачених приписами ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП. Жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано, у зв'язку з чим, провадження у справі підлягало закриттю.

Під час розгляду справи відповідач зазначав, що позивач є директором якогось реабілітаційного центру, і нібито має відповідати за інших осіб, які перебувають в даному центрі, однак ніяких норм закону чи доказів цього не надав.

В аудіозаписі, який не досліджений судом першої інстанції, інженером з охорони та захисту лісу Державного підприємства «Сумський лісгосп» ОСОБА_4 сказано, що адміністративне правопорушення скоєно не ОСОБА_1, а нібито іншими особами, за які апелянт повинен нести відповідальність. Однак, ані в протоколі, ані в постанові не зазначено, що ОСОБА_1 є спеціальним суб'єктом вчинення адміністративного правопорушення - керівником юридичної особи або законним представником осіб, які вчинити правопорушення. В постанові про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначений як фізична особа.

Також в постанові не вказано, які саме особи вчинили правопорушення, та чи мають ці особи взагалі якесь відношення до реабілітаційного центру, та що це за центр.

Крім зазначеного, апелянт стверджує, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що визначений у постанові розмір шкоди не відповідає нормам законодавства. За його розрахунком, шкода, яку мав розрахувати відповідач, становить 3332,50 грн., а не 12015,35 грн.

За наведених обставин, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти доводів та аргументів апеляційної скарги, покладених в обґрунтування її вимог, відповідач та представник третьої особи підтримали пояснення, надані суду першої інстанції.

За приписами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи та свідка ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 14.03.2018 року інженером з охорони та захисту лісу Державного підприємства «Сумське лісове господарство» ОСОБА_4 складено відносно позивача ОСОБА_1 протокол № 7 про адміністративне правопорушення за ст. 65 КУпАП /а.с. 62/.

Як убачається із змісту протоколу, 14.03.2018 року ОСОБА_1 на території ДП «Сумський лісгосп» квартал 11 від. 17 самовільно зрубані дерева: дуб сухостійкий біля шейки кореня в корі діаметром 23 - 1 шт., діаметром 27 ? 1 шт., діаметром 28 - 2 шт.; діаметром 30 - 2 шт., клен сухостійкий діаметром 18 - 1 шт., берест сухостійкий діаметром 20 - 1 шт.

У графі протоколу «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її зауваження щодо змісту протоколу чи мотиви відмови від його підписання» зазначено: «пиляв дрова для опалення будинку».

Також у протоколі містяться відомості про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме о 8:00 год. 15.03.2018 року в приміщенні Державного підприємства «Сумський лісгосп».

Копію протоколу позивач отримав 14.03.2018 року, про що міститься його особистий підпис в протоколі.

Підставою для складання цього протоколу послугували: акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 14.03.2018 року № 7, пояснення лісника ДП «Сумський лісгосп» ОСОБА_5 та факт визнання ОСОБА_1 на місці скоєння правопорушення своєї провини в здійсненні 14.03.2018 року близько 15 години незаконної порубки дерев у кількості 8 шт: дуб сухостійкий біля шейки кореня в корі діаметром 23 - 1 шт., діаметром 27 ? 1 шт., діаметром 28 - 2 шт.; діаметром 30 - 2 шт., клен сухостійкий діаметром 18 - 1 шт., берест сухостійкий діаметром 20 - 1 шт. /а.с. 64, 66, 68/.

Постановою головного лісничого Щербака М.Г. від 15.03.2018 року № 7 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн. /а.с. 63/.

Як убачається із постанови, ОСОБА_1 14.03.2018 року вчинив незаконну порубку лісу с. «Вільшанки», а саме: дуб сухостійкий біля шейки кореня в корі діаметром 23 - 1 шт., діаметром 27 ? 1 шт., діаметром 28 - 2 шт.; діаметром 30 - 2 шт., клен сухостійкий діаметром 18 - 1 шт., берест сухостійкий діаметром 20 - 1 шт., в результаті чого порушенням заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 12015,35 грн., що розрахована за додатком № 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.08.2008 року.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України передбачено, що особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, несуть відповідальність за порушення лісового законодавства.

Так, відповідно до ст. 65 КУпАП незаконна порубка і пошкодження дерев і чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати єгері та посадові особи користувачів мисливських угідь, уповноважених на охорону державного мисливського фонду (статті 65, 65-1, 66, 72, 73, 77, 77-1, частини перша і третя статті 85).

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 241 КУпАП передбачено, що справу про адміністративні правопорушення, передбачену статтею 65 розглядає Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі баз авіаційної охорони лісів, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу.

Відповідно до статті 278 КУпАП посадова особа органу лісового господарства під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвокатів.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 7 від 14.03.2018 року, позивач ОСОБА_1 проти факту незаконної порубки дерев за обставин, викладених в протоколі, не заперечував, натомість, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її зауваження щодо змісту протоколу чи мотиви відмови від його підписання» позивач зазначив, що пиляв дрова для опалення будинку.

Протокол підписаний позивачем без зауважень щодо його змісту.

Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості щодо дати, часу та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 268 КУпАП.

Копію протоколу отримано позивачем 14.03.2018 року, про що міститься його особистий підпис.

Таким чином, позивач сповіщений про місце, дату і час розгляду справи, та мав можливість реалізувати надані йому права, які передбачені ст. 268 КУпАП при розгляді справи по суті.

Разом з тим, як слідує із постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.03.2018 року, правом на участь під час розгляду справи ОСОБА_1 не скористався.

Доказів надсилання до відповідача клопотання про відкладення розгляду справи матеріали справи не містять та про наявність відповідних обставин позивач не зазначає.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи апелянта стосовно того, що розгляд справи фактично не відбувся, а постанову винесено відповідачем із грубим порушенням порядку і процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Також колегія суддів не приймає до уваги інформацію, що надана позивачем разом з позовною заявою (носій інформації а.с. 16) яка, на думку позивача, підтверджує процес прийняття відповідачем оскаржуваної постанови та підтверджує факт того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки означений запис не містить інформації щодо обставин, на які посилається позивач - щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи, і не засвідчує факт того, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення.

З приводу посилання позивача на те, що в копії протоколу, яка була надана йому відповідачем, не заповнена графа «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її зауваження щодо змісту протоколу чи мотивів відмови від його підписання» на відміну від копії протоколу наданого відповідачем до суду, колегія суддів зазначає, що у позовній заяві позивачем не заперечувався факт того, що ним власноручно в оригіналі протоколу було відображено ці пояснення. Фотокопія оригіналу цього протоколу, що мається у справі (а.с. 62) посвідчує ту обставину, що при виготовленні за допомогою копіювального паперу зворотної сторони копії протоколу інженер з охорони та захисту лісу ОСОБА_4 первинно помилково поклав копіювальний папір з нанесеним барвниковим шаром на його лицьову сторону замість зворотної.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження заяви позивача про те, що на нього чинився тиск при написанні цих пояснень, у тому числі доказів звернення з цього приводу до правоохоронних органів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій відповідача при складанні постанови № 7 від 15.03.2018 року та її скасування.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права внаслідок дослідження відзиву відповідача поданого із пропуском встановленого ст. 162 КАС України строку, колегія суддів не приймає, оскільки згідно із ч. 1 ст. 211 КАС України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Разом з цим, колегія суддів зауважує, що відзив відповідача не був покладений в основу судового рішення суду першої інстанції, рішення суду взагалі не містить посилань на відзив відповідача.

З приводу доводів апеляційної скарги стосовно того, що судом не запропоновано позивачу часу для ознайомлення із поданими відповідачем перед початком судового засідання документами колегія суддів зазначає, що у разі необхідності представник позивача не позбавлений можливості заявити в судовому засіданні клопотання про оголошення перерви для ознайомлення із матеріалами справи.

Також колегія суддів не приймає посилання позивача на те, що відповідачем невірно розраховано суму шкоди, завданої навколишньому середовищу, як на підставу для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки розмір завданої шкоди лісовому господарству не входить до складу об'єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 65 КУпАП. За наведених обставин, колегія суддів погоджується із судовим рішенням.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272, 292, 293, 308, 310, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2018 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк А.П. Бенедик