Справа № 2540/2898/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2898/18 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року (повний текст рішення виготовлено 19.11.2018, суддя Заяць О.В.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання незаконним, скасування акту розслідування та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Акт, форми Н - 5 розслідування нещасного випадку та Акт №1, Форми НТ, про нещасний випадок невиробничого характеру старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, затвердженого головою ліквідаційної комісії УМВС;

- визнати протиправним та скасувати Висновок службового розслідування за фактом викладеному у рапорті капітана поліції ОСОБА_3 від 26.01.2018, у зв'язку з нанесенням останньому тілесних ушкоджень 21.06.2015 при виконанні службових обов'язків;

- зобов'язати ліквідаційну комісію УМВС України в Чернігівській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 21.06.2018 зі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 та скласти за його результатами акт за формою Н-1 про нещасний випадок, який стався з позивачем в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано Акт, форми Н - 5 розслідування нещасного випадку та Акт №1, Форми НТ, про нещасний випадок невиробничого характеру старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, затвердженого головою ліквідаційної комісії УМВС. Визнано протиправним та скасовано Висновок службового розслідування за фактом викладеному у рапорті капітана поліції ОСОБА_3 від 26.01.2018, у зв'язку з нанесенням останньому тілесних ушкоджень 21.06.2015 при виконанні службових обов'язків. Зобов'язано ліквідаційну комісію УМВС України в Чернігівській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався 21.06.2018 зі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 та скласти за його результатами акт за формою Н-1 про нещасний випадок, який стався з позивачем в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що позивач 06.11.2015 був звільнений з ОВС України і відповідно видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 (який не являється особою рядового та начальницького складу ОВС України з 06.11.2015) та минув піврічний термін притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування (висновок від 21.03.2018) за проступок, вчинений 21.06.2015, що свідчить про невідповідність висновкам суду першої інстанції в цій частині нормам матеріального права. Також апелянт вказує, що свідома неналежна оцінка позивачем як старшим наряду особи правопорушника, тривале невжиття заходів щодо припинення протиправних дій правопорушника відносно якого для доставки у відділ міліції застосовувалися заходи фізичного впливу та який не припиняв свої протиправні дії не було здійснено всіх необхідних заходів щодо дотримання заходів особистої безпеки, що в свою чергу і призвело до отримання позивачем тілесних ушкоджень, а тому порушення 21.06.2015 позивачем службової дисципліни, недотримання заходів особистої безпеки і стало причиною отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Також зазначає, що висновок, як підсумковий документ службового розслідування, не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не може бути предметом оскарження до адміністративного суду.

01.02.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому такий просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вказує, що тілесні ушкодження отримав саме під час виконання службових обов'язків в період проходження служби по охороні громадського порядку, і жодного відношення зазначене у висновку від 21.03.2018 формулювання того, що позивач нібито отримав тілесні ушкодження у зв'язку з недотриманням заходів безпеки, чим порушив службову дисципліну до визначеного п.3.11 Порядку № 1346 не відноситься, оскільки рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності не має, а тому підстав скасовувати акти форми Н-1 та Н-5 від 21.07.2015 у відповідача не було, дані дії були вчинені неправомірно.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.01.2018 на ім'я начальника ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт начальника СРПП № 4 Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 з проханням призначити службове розслідування за фактом отримання ним у 2015 році тілесних ушкоджень.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 20.02.2018 № 375 в порядку, визначеному Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», призначено службове розслідування.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до розстановки нарядів на 20.06.2015 (книга нарядів вих. № 554 від 16.05.2015) дільничний інспектор міліції СДІМ Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області старший лейтенант міліції ОСОБА_3, з 21:00 20.06.2015 до 02:00 21.06.2015 перебував у наряді по охороні громадського порядку на території м. Бахмач та Бахмацького району.

21.06.2015 о 01:20 до чергової частини Бахмацького РВ надійшло повідомлення про те, що в кафе-барі «Зодіак», розташованого за адресою: м. Бахмач, вул. Жовтнева, 61-6, невідомий чоловік вчиняє хуліганські дії, порушує громадський порядок. Вказане повідомлення о 01:30 зареєстровано у ЖЄО Бахмацького РВ УМВС області за № 1571 від 21.06.2015, на місце події направлено наряд по охороні громадського порядку у складі: старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, лейтенанта міліції Куліша О.Л. та слідчо- оперативну групу райвідділу.

На місці події було затримано правопорушника. Правопорушника було доставлено до Бахмацького РВ УМВС області та встановлено його анкетні дані, ним виявився гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Бахмач.

О 02:00 год. старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 до чергової частини райвідділу подано рапорт на ім'я начальника відділу полковника міліції Антоненка І.Є. про факт застосування фізичної сили та спеціальних засобів (наручників), під час затримання правопорушника, який вчиняв хуліганські дії у кафе «Зодіак», вказаний рапорт зареєстровано у ЖЄО Бахмацького РВ за № 1572 від 21.06.2015.

21.06.2015 о 02:00 год. помічником начальника - оперативним черговим майором міліції Гриненком О.В. складено протокол про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 262 КУпАП серії ЧН № 050037, старшим лейтенантом міліції Дутом В.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП серії ЧН № 607292 (постановою Бахмацького районного суду від 07.07.2015 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності).

Того ж дня, за повідомленням про хуліганські дії у кафе «Зодіак», слідчим відділом Бахмацького РВ, відносно гр. ОСОБА_5, розпочато кримінальне провадження № 0000487 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 (постановою від 29.07.2015 вказане кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення).

23.06.2015 старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 на ім'я начальника відділу полковника міліції Антоненка І.Є. подано рапорт про факт нанесення йому тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5, а саме перелому 5-ї п'ясної кістки лівої кісті 21.06.2015 під час затримання та доставляння останнього до райвідділу, вказаний рапорт о 18:25 зареєстровано у ЖЄО Бахмацького РВ за № 1601 від 23.06.2015.

Наказом Бахмацького РВ УМВС області від 24.06.2015 № 248, відповідно до вимог наказу МВС України № 1346 від 27.12.2002 «Про затвердження порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України» за вказаним фактом призначено комісію з розслідування нещасного випадку.

За результатами проведеного розслідування 21.07.2015 комісією складено висновок службового розслідування від 21.07.2015, який було затверджено начальником Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області полковником міліції І.Є. Антонечком, а також прийнято рішення, що вказаний нещасний випадок з дільничним інспектором міліції старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 стався у період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі із злочинністю про, що 21.07.2015 складено відповідні акти Форми Н-1 № 2 та Форми Н-5.

Як зазначає відповідач, вивченням матеріалів службового розслідування від 21.07.2015 встановлено, що комісією у складі: голови комісії - начальника СКЗ Бахмацького РВ УМВС області підполковника міліції Силки Л.Г., членів комісії - заступника начальника Бахмацького РВ УМВС області підполковника міліції Курцова С.О. та начальника СДІМ Бахмацького РВ УМВС області майора міліції Павлюка О.В., призначеної наказом Бахмацького РВ УМВС області від 24.06.2015 № 248, під час проведення розслідування були порушені вимоги пунктів 6.2.1 та 6.2.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 відповідно до якого виконавці які проводили службове розслідування, є відповідальними за повноту, усебічність і об'єктивність висновку службового розслідування. Так, у порушення вказаних вимог не було надано належної оцінки діям учасників події 21.06.2015, а саме дотримання вимог Закону України «Про міліцію» та Дисциплінарного статуту ОВС України.

У зв'язку з цим було проведено повторне службове розслідування, яким встановлено (висновок від 21.03.2018), що старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3, лейтенантом міліції Кулішем О.Л. та старшим лейтенантом міліції Пиркалом С.О. під час несення служби 21.06.2015 під час затримання та доставляння до Бахмацького РВ УМВС області гр. ОСОБА_5 за вчинення хуліганських дій та порушення громадського порядку в кафе-барі «Зодіак», вбачаються порушення службової дисципліни, а саме неналежне виконання своїх посадових обов'язків, порушення вимоги статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, статей 12,14 Закону України «Про міліцію», статті 14 Закону України «Про охорону праці», що виразилося у недотриманні вимог особистої безпеки під час припинення протиправних дій гр. ОСОБА_5, і відповідно ОСОБА_3 отримав 21.06.2015 тілесні ушкодження під час перебування на службі у зв'язку з порушенням службової дисципліни, з власної необережності.

Комісією з розслідування нещасного випадку, призначеною наказом УМВС України в Чернігівській області від 23.03.2018 № 5, дослідивши всі наявні матеріали щодо факту, який мав місце 21.06.2015 з ДІМ СДІМ Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3, з врахуванням висновків службового розслідування (висновок від 21.03.2018) за вищевказаним фактом, було встановлено, що причиною нещасного випадку стало порушення службової дисципліни, прийнято рішення про скасування актів Форми Н-1 та Н-5 від 21.07.2015 та складено відповідні Акти форми Н-5 та НТ.

Вважаючи протиправними Акт форми Н - 5 розслідування нещасного випадку та Акт №1 Форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру, Висновок службового розслідування за фактом викладеному у рапорті капітана поліції ОСОБА_3 від 26.01.2018, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі Порядок), розроблено з метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Пунктом 2.1 Порядку визначено, що розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до п. 2.2 Порядку за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Згідно з п. 3.1 Порядку про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Пунктом 3.9 Порядку визначено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов'язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Пунктом 3.10 Порядку визначено, що комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов'язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов'язаних з виконанням службових обов'язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов'язаним з виконанням службових обов'язків за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я. Медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 3.11 Порядку комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов'язані з виконанням службових обов'язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу.

Інші начальники накладають дисциплінарні стягнення в межах прав, наданих їм міністром внутрішніх справ України.

Начальник, який не наділений правом накладання дисциплінарних стягнень, має право порушити перед старшим прямим начальником клопотання про притягнення особи рядового або начальницького складу до дисциплінарної відповідальності.

Правом накладання дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники.

Начальник, який перевищив надане йому право накладати дисциплінарні стягнення, несе відповідальність за цим Статутом. Дисциплінарне стягнення, накладене з порушенням вимог цього Статуту, скасовується начальником, який його наклав, або старшим прямим начальником.

Старший прямий начальник має право протягом одного місяця з дня оголошення особі рядового або начальницького складу наказу про накладення дисциплінарного стягнення посилити, а протягом року - пом'якшити чи скасувати дисциплінарне стягнення, накладене підлеглим йому начальником, якщо встановлено, що воно не відповідає тяжкості вчиненого проступку.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Як зазначає відповідач причиною скасування актів Форми Н-1 та Н-5 від 21.07.2015 та складанню відповідних Актів форми Н-5 та НТ стало порушенням позивачем службової (трудової) дисципліни, однак доказів накладення на позивача одного із видів дисциплінарного стягнення, передбаченого Статутом відповідачем не надано, а тому колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем протиправно скасовано вищевказані акти та складено нові.

Щодо доводів апелянта про те, що позивач 06.11.2015 був звільнений з ОВС України і відповідно для видання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 (який не являється особою рядового та начальницького складу ОВС України з 06.11.2015) минув піврічний термін притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування (висновок від 21.03.2018) за проступок, вчинений 21.06.2015, колегія суддів зазначає, що за результатами попереднього службового розслідування, проведеного у 2015 році не було жодних підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відсутні такі підстави і під час повторного службового розслідування, адже висновки комісії є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про міліцію» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) працівники міліції мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв'язування, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, водомети, бронемашини та інші спеціальні і транспортні засоби, а також використовувати службових собак у таких випадках: 1) для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров'ю; 2) для припинення масових безпорядків і групових порушень громадського порядку; 3) для відбиття нападу на будівлі, приміщення, споруди і транспортні засоби, незалежно від їх належності, або їх звільнення у разі захоплення; 4) для затримання і доставки в міліцію або інше службове приміщення осіб, які вчинили правопорушення, а також для конвоювання і тримання осіб, затриманих і підданих арешту, взятих під варту, якщо зазначені вище особи чинять опір працівникам міліції або якщо є підстави вважати, що вони можуть вчинити втечу чи завдати шкоди оточуючим або собі; 5) для припинення масового захоплення землі та інших дій, що можуть призвести до зіткнення груп населення, а також діянь, які паралізують роботу транспорту, життєдіяльності населених пунктів, посягають на громадський спокій, життя і здоров'я людей; 6) для припинення опору працівникові міліції та іншим особам, які виконують службові або громадські обов'язки по охороні громадського порядку і боротьбі із злочинністю; 7) для звільнення заложників.

З аналізу наведених положень Закону можна дійти висновку, що застосування спецзасобів є правом, а не обов'язком працівника органів внутрішніх справ. При цьому можливість застосування спеціальних засобів проти осіб, що не роблять опору співробітникам міліції та допускають лише адміністративні правопорушення, зведена до розумного мінімуму.

Також, слід зазначити, що жодного працівника міліції з оперативної групи, яка прибула на місце події, не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у 2015 році за результатами службового розслідування.

Крім того, у судовому засіданні суду першої інстанції свідки повідомили, що доцільність застосування кайданків була відсутня, що суд апеляційної інстанції бере до уваги.

Колегія суддів вважає висновки відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, недотримання заходів особистої безпеки є необґрунтованим, оскільки в даному випадку тілесні ушкодження позивач отримав саме під час виконання службових обов'язків в період проходження служби по охороні громадського порядку, що також підтверджується і Актом розслідування нещасного випадку, що трапився 20.06.2015 від 21.07.2015 Форми Н-5, Актом №2 про нещасний випадок старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 від 21.07.2015 та довідкою №264 від 24.06.2016, відповідно до якої, травма пов'язана з виконанням службових обов'язків.

Разом з тим, колегія судів бере до уваги і відповіді Головного управління НП в Чернігівській області, що направлялись позивачу 09.10.2017 №Н/Л-294 та 06.06.2017 №Л-215/124/05/20-2017, у яких зазначалось лише про те, що одноразова грошова допомога буде призначена відповідно до п.5 ч. 1 ст. 97 у зв'язку з визначенням позивачу 5% втрати працездатності після внесення змін та набрання ними чинності, до наказу МВС України №4 від 11.01.2016, що в свою чергу змусило позивача звернутися з формальним рапортом про проведення повторного службового розслідування, адже таке вже фактично було проведено в 2015 році та встановлено всі обставини, однак у зв'язку з нереалізацією наслідків останнього, що полягало у непризначенні одноразової грошової допомоги, позивач і вчинив відповідні дії.

Разом з тим, висновки службового розслідування, проведеного в 2018 році є суперечливими та жодним чином не підтверджуються матеріалами справи.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не доведено підстави проведення фактично повторного службового розслідування, необхідність проведення такого та не вказано норми, які передбачали б призначення та проведення повторного службового розслідування. Окрім цього, не наведено правових норм, які б дозволяли відповідачу скасовувати висновки службового розслідування, яке було проведено у 2015 році.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що висновок, як підсумковий документ службового розслідування, не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не може бути предметом оскарження до адміністративного суду, колегія суддів зазначає, що в даному випадку, висновок службового розслідування за фактом викладеному у рапорті капітана поліції ОСОБА_3 від 26.01.2018 матиме негативний наслідок для позивача, оскільки такому в подальшому може бути відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а тому, оскільки висновки службового розслідування суперечать обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування такого.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 необхідно задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин було повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.О. Беспалов

О.В. Карпушова