Справа № 263/16249/18
Суддя: Киян Д. В.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/263/57/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Шеремети А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 23 листопада 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 17 листопада 2018 року поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає таку постанову необґрунтованою, та винесеною з перевищенням компетенції субєкта владних повноважень, оскільки така винесена без дотримання ст. ст. 278, 279 КУпАП. У звязку з чим, позивач просить суд скасувати постанову від 17 листопада 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2018 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позову.

22 грудня 2018 року до канцелярії суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого 17 листопада 2018 року під час патрулювання поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 у Приморському районі м. Маріуполя по пр-ту Будівельників, біля будинку № 26 помічений транспортний засіб «Nissan Leaf», державний номер НОМЕР_1, який проїхав на забороняючий сигнал світлофора жовтого кольору, чим порушив п.8.7.3.ґ ПДР України, після чого на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинений поліцейським. Вимогу інспектора щодо предявлення документів водія ОСОБА_1 виконана не в повному обсязі, а саме: відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Врахувавши ст. ст. 222, 278 КУпАП, додержуюсь вимог ст. 258 КУпАП, наказу №1395 від 07 листопада 2015 року, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, розяснивши права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, на місці винесено постанову відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Доводи позивача про позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, відповідач вважає безпідставними, оскільки позивач такими скористався. Крім того, позивачем не надано достовірних доказів того, що він не порушував правила дорожнього руху. Просив суд проводити розгляд справи за відсутності відповідача.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом установлено, що 17 листопада 2018 року поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Зі спірної постанови вбачається, що 17 листопада 2018 року о 10-30 год. ОСОБА_1 керував по проспекту Будівельників, 26 у Центральному районі м. Маріуполя транспортним засобом «Nissan Leaf», державний номер НОМЕР_1, проїхав на забороняючий сигнал світлофора жовтого кольору, а також не мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.8.7.3.ґ, п. 2.1.ґ ПДР України, вичинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Згідно з п. 8.7.3. в, ґ ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення:

- зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

- жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Стаття 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає обов'язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно п. 2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Як передбачено ст. 35 ч.1 п.1 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. На думку суду з сукупності положень ст. ст. 21 п. 2, 53 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та ст. 35 ч.1 п.1 Закону України «Про національну поліцію» вбачається, що поліцейський посадові особи поліції перевіряти наявність полісу при умові порушення водієм Правил, за які були зупинені.

Як передбачено підпунктом ґ) п. 2.1. Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 2.4. Правил, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем надано для дослідження відеозапис із нагрудної камери працівника поліції (відеореєстратора).

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису подій, які мали місце 17 листопада 2018 року транспортним засобом «Nissan Leaf», державний номер НОМЕР_1, проїхав на забороняючий сигнал світлофора жовтого кольору, чим порушив вимоги п. 8.7.3.ґ ПДР України, а також на вимогу поліцейського надати поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_1 пояснив, що не має при собі полісу, чим порушив вимоги п. 2.1.ґ ПДР України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішено, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, наведеними нормами визначено, що позивач, як водій транспортного засобу, повинен виконувати встановлені діючим законодавством Правила дорожнього руху. Відступати від виконання своїх обов'язків водій може лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Встановивши дані обставини, суд вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору поліції, у спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі відсутні.

На підставі викладено, керуючись п.п. 8.7.3.ґ, 2.1.ґ ПДР України, ст. ст. 122, 222, 251, 258, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 1, 8, 9, 20, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, Маріуполь, Донецька область, 87555.

Управління патрульної поліції в Донецькій області, ЄДРПОУ № НОМЕР_3, адреса: вулиця Макара Мазая, 16, Маріуполь, Донецька область, 87535.

Суддя Д.В. Киян