Справа № 823/2496/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року справа № 823/2496/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ліквідаційної комісії УМВС в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати акт ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 14.02.2018 за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 12.04.2011 о 17 год. 50 хв., зі старшим оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1, за висновком якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконання службових обов'язків;

- визнати протиправним та скасувати акт №5 ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 14.02.2018 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 12.04.2011 о 17 год. 50 хв., зі старшим оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1, за висновком якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконання службових обов'язків;

- зобов'язати ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області за фактом нещасного випадку, що стався 12.04.2011 близько 17 год. 50 хв., зі старшим оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1, відповідно до Порядку розслудвання та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стався в оранах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС №1346 від 27.12.2002 скласти акти за формою Н-5* та Н-1* за висновками яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний із виконанням службових обов'язків та взяти зазначений випадок на облік;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ України та звільнений у запас через хворобу. Під час проходження служби отримав захворювання, пов'язане з проходженням служби, внаслідок чого 19.10.2015 йому встановлено другу групу інвалідності.

На виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2017 у справі № 823/1239/17 ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області проведено розслідування нещасного випадку, що стався 12 квітня 2011 року із ОСОБА_2 За наслідками проведення службового розслідування, складено акти форми Н- 5 та форми НТ від 14.02.2018.

Зазначеним розслідуванням підтверджено, що нещасний випадок стався в період проходження служби, але на хибну думку комісії не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Позивач стверджує, що нещасний випадок трапився під час проходження служби та пов'язаний з виконанням службових обов'язків, оскільки 12 квітня 2011 року, під час проходження служби на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ у м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, позивач та декілька працівників Придніпровського РВ у м. Черкаси УМВС України в Черкаській області за вказівкою начальника кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ у м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, майора міліції ОСОБА_3 з метою перевірки оперативної інформації вирушили за адресою: м. Черкаси, вул. Козацька в районі пірсу.

Після приїзду за вищевказаною адресою під час затримання особи, яка завдавала іншій особі тілесні ушкодження до позивача та інших працівників Придніпровського РВ у м. Черкаси УМВС України в Черкаській області в масках зі зброєю підбігли працівники спецпідрозділу «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Черкаській області, схопили та нанесли тілесні ушкодження. Після цього доставили у приміщення УБОЗ УМВС України в Черкаській області, де позивач разом з іншими перебував у коридорі на другому поверсі близько п'яти годин.

Вказана подія відбулася 12.04.2011 ввечері під час чергування з 12.04.2011 по 13.04.2011, а погіршення стану здоров'я позивач відчув вночі 13.04.2011, тому до лікарні звернувся одразу ж на наступний день - 14.04.2011 після виходу зранку на роботу.

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов просив у його задоволенні відмовити повністю посилаючись на те, що висновком службового розслідування встановлено розбіжності в поясненнях ОСОБА_1, ОСОБА_3 та інформацією, яка зафіксована лікарем ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Черкаській області». Пояснення ОСОБА_1 щодо отримання ним травми під час виконання службових обов'язків 12.04.2011 на території паркувального майданчику, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Козацька не є об'єктивними.

Таким чином, причинний зв'язок між тілесними ушкодженнями, отриманими ОСОБА_1 12.04.2011, та зазначеним діагнозом 14.04.2011 не встановлено, що дає підстави вважати травму отриману останнім не при виконанні службових обов'язків.

Отже, обставини за яких позивач отримав тілесні ушкодження не підпадають під дію п. 3.9 Порядку №1346, тому нещасний випадок, який трапився з позивачем слід вважати таким, що стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що акти за формою НТ* та Н-5* правомірно складені та не підлягають скасуванню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача скласти відповідні акти представник відповідача звернула увагу, що вирішення зазначеного питання належить до дискреційних повноважень останнього тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що нещасний випадок, що стався із ОСОБА_1 12 квітня 2011 року під час проходження служби на посаді старшого оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ у м. Черкаси УМВС України в Черкаській області підтверджується поясненнями самого потерпілого, поясненнями безпосереднього керівника, який направив ОСОБА_1 з метою перевірки оперативної інформації за адресою: м. Черкаси, вул. Козацька в районі міського пірсу.

Зазначена вище подія зафіксована карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (запис № 2893 від 12.04.2011) від 12.04.2011, рапортами, адресованих начальнику Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області, полковнику міліції ОСОБА_4 від 12.04.2011 та 13.04.2011 та постановою про відмову з порушенні кримінальної справи від 21.04.2011 в якій йдеться про те, що 12.04.2011 до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області по лінії « 102» надійшло повідомлення про порушення громадського порядку по зазначеній вище адресі та під час виїзду за вищезазначеною адресою встановлено, що працівниками УБОЗ проводилося затримання злочинців.

На думку позивача вищезазначені докази підтверджують факти виконання ОСОБА_1 12.04.2011 службових обов'язків та нанесення позивачу тілесних ушкоджень працівниками спецпідрозділу «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Черкаській області.

Щодо запису в амбулаторній картці зазначив, що дана інформація є недостовірною, оскільки позивач не міг контролювати запитувану лікарем інформацію у стані сильної головної болі.

У запереченні на відповідь представник відповідача зазначив, що інформація зафіксована в амбулаторній картці лікарем на даний час ніким не оскаржена та не визнана недостовірною. Ліквідаційна комісія не може ставити інформацію вказану в медичній картці під сумнів.

Пояснення, надані ОСОБА_3 не доводять пов'язаність нещасного випадку з проходженням служби позивачем, оскільки останній не є лікарем та не може ставити діагноз.

В ході судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримував та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та запереченні на відповідь.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи в судовому засіданні, суд постановив ухвалу від 29.01.2019 відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, із занесенням до протоколу судового засідання, про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи, в тому числі покази свідка, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що наказом управління МВС України в Черкаській області від 22.08.2015 №110о/с майора міліції ОСОБА_1 (М-184292) старшого уповноваженого карного розшуку лінійного відділення на станції Черкаси лінійного відділу на станції імені Тараса Шевченка УМВС України на Одеській залізниці звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «б» Положення (через обмежений стан здоров'я).

За результатами медичного огляду військово-лікарською комісією УМВС України в Черкаській області видано свідоцтво про хворобу №325 від 27.07.2015, згідно з яким захворювання позивача пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертної комісією серії 12 ААА №195078 позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 19.10.2015 (безтерміново), у зв'язку із захворюванням, що пов'язане з проходженням служби в ОВС.

04.07.2017 позивач звернувся до ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області із заявою, в якій просив провести розслідування нещасного випадку, що стався 12.04.2011 під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Листом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 25.07.2017 № 16/1-25 позивача повідомлено про те, що ліквідаційна комісія не виконує функції УМВС України в Черкаській області, а лише згідно законодавства наділена повноваженнями управління його справами; інших обов'язків ліквідаційна комісія не має. За вказаних обставин, правових підстав для проведення ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області розслідування вказаного нещасного випадку не вбачається.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2017 у справі №823/1239/17 за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову у проведенні розслідування нещасного випадку, викладену в листі голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 25.07.2017 №16/1-25 та зобов'язано ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області призначити і провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_6 12.04.2011 та за результатами розслідування скласти акт розслідування нещасного випадку і акт, що свідчить про причини та обставини отримання травми ОСОБА_1, за формою, що затверджується МВС.

На виконання зазначеної вище постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2017 у справі №823/1239/17 ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області проведено розслідування нещасного випадку, що стався 12 квітня 2011 року зі ОСОБА_1. За наслідками проведення службового розслідування, складено акти форми Н-5* та форми НТ* від 14.02.2018.

Згідно висновків, викладених в актах, нещасний випадок стався в період проходження служби, та не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, за обставин, які не підпадають під дію п.п. 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404 (далі - Порядок № 1346).

У відповідності до п. 2.1 Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Пунктом 2.2 зазначеного Порядку №1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Відповідно до п. 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

За змістом п. 3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов'язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Пунктом 3.10 Порядку №1346 визначено, що Комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов'язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов'язаних з виконанням службових обов'язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров'я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов'язаним з виконанням службових обов'язків за умови, що погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я. Медичний висновок щодо зв'язку погіршення стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

З наведених положень Порядку №1346 вбачається, що у разі настання нещасного випадку під час припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили, то нещасний випадок вважається таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Згідно даних картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону - запис №2893 від 12.04.2011, до Придніпрвоського РВ УМВС України в Черкаській області по лінії « 102» - надійшло повідомлення про порушення громадського порядку біля буд. № 9 по вул. Козацькій в м. Черкаси, а саме: чути гуркіт схожий на постріли, який заважає відпочивати.

Комісією з розслідування нещасного випадку, відповідно до пояснення ОСОБА_1 встановлено, що 12.04.2011 за вказівкою начальника кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області майора міліції ОСОБА_3 з метою перевірки оперативної інформації, ОСОБА_1 та ще кілька працівників Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області вирушили до пірсу, який знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Козацька.

Після приїзду за вищевказаною адресою під час затримання особи (прізвище та ім'я не пам'ятає), яка за попередньою інформацією завдала іншій особі тілесних ушкоджень, до працівників Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області в масках зі зброєю підбігли працівники спецпідрозділу «Сокіл» УБОЗ УМВС в Черкаській області, схопили їх та нанесли тілесні ушкодження. Після вищевказаної події працівників Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області доставили до приміщення УБОЗ УМВС в Черкаській області.

Згідно пояснення ОСОБА_3, перебуваючи в приміщенні УБОЗ УМВС в Черкаській області, капітан міліції ОСОБА_1 скаржився на головний біль через те, що отримав тілесні ушкодження під час затримання.

Відповідно до пояснення ОСОБА_1, останній разом з іншими працівниками Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області перебували в коридорі на другому поверсі приміщення УБОЗ УМВС в Черкаській області близько п'яти годин, після чого їх відпустили.

Зазначені обставини зафіксовані в акті розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 12.04.2011 близько 17 год. 50 хв., зі старшим оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1

З наведених обставин вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на добовому чергуванні у Придніпровському РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області разом з іншими працівниками вирушив для перевірки факту порушення громадського порядку біля буд. № 9 по вул. Козацькій в м. Черкаси за вказівкою начальника кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області майора міліції ОСОБА_3

Отже, позивач під час виконання службових обов'язків направлений за наведеною адресою для припинення або запобігання злочинам або правопорушенням, з метою вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод.

Допитаний 09.01.2019 в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно перебував на посаді начальника кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області у званні майора міліції.

12.04.2011 віддав наказ підлеглим працівникам, в тому числі ОСОБА_1, здійснити перевірку факту та усунення порушення громадського порядку біля буд. № 9 по вул. Козацькій в м. Черкаси та вирушив разом з ними за вказаною адресою.

Прибувши на місце події розпочали з'ясування обставин правопорушення та встановлення осіб причетних до його вчинення.

Однак, до нього та інших працівників Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області в масках зі зброєю підбігли працівники спецпідрозділу «Сокіл» УБОЗ УМВС в Черкаській області, схопили їх, поклали лицем на асфальт та нанесли тілесні ушкодження.

Після цього працівників Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області доставили до приміщення УБОЗ УМВС в Черкаській області.

Перебуваючи в приміщенні УБОЗ УМВС в Черкаській області, капітан міліції ОСОБА_1 скаржився на головний біль через те, що отримав тілесні ушкодження під час затримання.

Наведене вказує, що позивач під час прибуття працівників спецпідрозділу «Сокіл» УБОЗ УМВС в Черкаській області виконував свої безпосередні службові обов'язки, пов'язані із встановленням обставин можливого правопорушення та осіб, що його вчинили.

Отже, свідченнями свідка підтверджуються викладені в адміністративному позові обставини щодо пов'язаності з виконанням службових обов'язків нещасного випадку, який трапився з позивачем.

Окрім наведених свідчень свідка суд враховує, що згідно відомостей, які містяться у свідоцтві про хворобу №325 від 27.07.2015, виданому за результатами медичного огляду військово-лікарською комісією УМВС України в Черкаській області, позивач отримав 12.04.2011 струс головного мозку та йому діагностовано захворювання пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В свою чергу, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертної комісією серії 12 ААА №195078 позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 19.10.2015 (безтерміново), у зв'язку із захворюванням, що пов'язане з проходженням служби в ОВС.

Сукупність перелічених вище обставин вказує, що нещасний випадок трапився з позивачем в період проходження служби і пов'язаний із виконанням позивачем службових обов'язків.

Посилання відповідача на здійснені лікарем записи у медичній картці позивача за 15.04.2011, не узгоджується з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Отже, судом встановлено, що комісія з розслідування нещасних випадків управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області складаючи акт Форми Н-5* від 14.02.2018 розслідування нещасного випадку та акт №8 Форми НТ* не надала належним чином оцінки обставинам, за якої стався нещасний випадок із позивачем, що вказує на їх неправомірність та наявність підстав для скасування.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача вчинити дії суд зазначає, що відповідно до п. п. 2, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами ч. ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкт владних повноважень до правомірної поведінки.

Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13.02.2018 у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справі №461/2579/17, від 20.03.2018 у справі № 820/4554/17, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а та від 12.04.2018 справа № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Отже, дискреційними є право суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає можливе втручання суду у дискреційні повноваження.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

Суд звертає увагу, що відповідач в межах розслідування може прийняти два рішення, склавши відповідні акти:

1. визнати нещасний випадок таким, що трапився під час проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків;

2. визнати нещасний випадок таким, що трапився під час проходження служби і пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Враховуючи, що судом визнано неправомірними висновки відповідача, що випадок з позивачем трапився під час проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, то інших варіантів поведінки, окрім як прийняти протилежне рішення, відповідач не має.

Щодо вимог позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 382 КАС України встановлення цього контролю є правом, а не обов'язком суду та не є формою захисту порушених прав позивача, тому суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду станом на дату прийняття рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, зважаючи, що відповідач не довів правомірність складених ним актів, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати акт ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 14.02.2018 за формою Н-5* розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 12.04.2011 о 17 год. 50 хв., зі старшим оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1, за висновком якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконання службових обов'язків.

Визнати протиправним та скасувати акт №5 ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 14.02.2018 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 12.04.2011 о 17 год. 50 хв., зі старшим оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1, за висновком якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконання службових обов'язків;

Зобов'язати ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області за фактом нещасного випадку, що стався 12.04.2011 близько 17 год. 50 хв., зі старшим оперуповноваженим кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_1, скласти акти за формою Н-5* та Н-1* за висновками яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний із виконанням службових обов'язків та взяти зазначений випадок на облік.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко