Справа № 2а-4367/12/1370
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №2а-4367/12/1370
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Львів

09 год. 21 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., представника позивача Дутканич Н.І., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податку з транспортних засобів, -

у с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у Самбірському районі Львівської області ДПС (далі - позивач) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення податку з транспортних засобів, просила стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів у розмірі 22990,00грн. в місцевий бюджет Самбірської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не сплачено податок з власників транспортних засобів за 2009 рік за автомобіль марки MERCEDES BENZ SPRINTER 208D в сумі 22990,00грн., та не вжито заходів щодо погашення вказаного податку.

Ухвалою суду від 13.06.2012 провадження у справі відкрито, ухвалою суду від 14.06.2012 закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 10.07.2012 провадження у справі зупинено до вирішення по суті кримінальної справи № 181-0048, порушеної слідчим відділом прокуратури Львівської області стосовно колишнього начальника Самбірського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області Федечка М.М. за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.364 Кримінального кодексу України.

Ухвалою суду від 31.01.2019 поновлено провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У судове засідання Львівського окружного адміністративного суду 12.02.2019 з'явилась представниця позивача Дутканич Н.І., яка просила замінити позивача - Державну податкову інспекцію у Самбірському районі Львівської області ДПС на належного позивача - Головне управління ДФС у Львівській області. Крім цього, представниця позивача доводи, викладені в позовній заяві, підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задоволити.

Суд, керуючись ст. 52 КАС України, допустив заміну позивача - Державної податкової інспекції у Самбірському районі Львівської області ДПС на його процесуального правонаступника - Головне управління ДФС у Львівській області.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву у встановлені законом строки до суду не подав. Підстав для відкладення розгляду справи згідно ст.205 КАС України не встановлено.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача у справі, дослідив матеріали справи, встановив наступні правовідносини та при вирішенні справи керується таким.

Матеріалами справи підтверджується, що Самбірським ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області на ім'я відповідача здійснено першу реєстрацію в Україні транспортного засобу марки MERCEDES BENZ SPRINTER 208D, д.н.з. НОМЕР_1, 1996 р.в., що підтверджується листом Самбірського ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області від 07.12.2011р. №289, даними облікової картки вказаного транспортного засобу.

При здійсненні державної реєстрації автомобіля марки MERCEDES BENZ SPRINTER 208D, д.н.з. НОМЕР_1 не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підтверджується довідкою ДПІ у Самбірському районі Львівської області ДПС від 27.02.2012р. №2662/17-023/444.

Відповідно до розрахунку ДПІ у Самбірському районі Львівської області ДПС, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, яка підлягала сплаті відповідачем при першій реєстрації автомобіля марки MERCEDES BENZ SPRINTER 208D, д.н.з. НОМЕР_1 1996 р.в., становить 22990,00грн.

З огляду на наведене позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів в розмірі 22990,00грн., що є заборгованістю з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

При вирішенні спору по суті суд виходить з такого.

Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульовані положеннями Закону України «Про систему оподаткування», Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» та Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в редакції чинній на час їх дії.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону України «Про систему оподаткування» під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Пункт 3 ч.1 ст.9 Закону України «Про систему оподаткування» в встановлює обов'язок платника податків і зборів сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Відповідно до ч.4 вказаної статті, обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів припиняється із сплатою податку і збору або його скасуванням, а також у разі смерті платника.

Згідно з п.10 ч.1 ст.14 Закону України «Про систему оподаткування» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів належить до загальнодержавних податків.

Податок з власників транспортних засобів, самохідних машин і механізмів, порядок його обчислення і сплати встановлюються Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року №1963-ХІІ (далі - Закон від 11.12.1991 року №1963-ХІІ).

Стаття 1 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно з положенням ст.5 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому, фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Частиною 1 ст. 7 Закону від 11.12.1991 року №1963-ХІІ передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що обов'язковими умовами здійснення першої реєстрації транспортних засобів є особисте подання до органу ВРЕР заяви про реєстрацію транспортного засобу, необхідних документів для вчинення реєстраційної дії, а також документів про сплату податку з власників транспортних засобів або документів, що дають право на користування пільгами.

Судом встановлено, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.05.2014 у справі № 442/5530/13-к закрито провадження у справі та звільнено Федечка М.М. від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.367 КК України, у зв'язку зі зміною обстановки. Вказаною постановою встановлено, що начальник Самбірського ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області Федечко М.М. у період з березня 2009 року - 2010 року протиправно не забезпечив надання належної інформації на запити ДПІ у Самбірському районі Львівської області, у зв'язку з чим позбавив податкові органи здійснювати контроль за повнотою та своєчасністю сплати податку з власників транспортних засобів під час їх первинної реєстрації, внаслідок чого проведено реєстрацію 31 транспортного засобу без сплати та із частковою сплатою податку з транспортних засобів, що реєструються вперше в Україні на загальну суму 652566,00 грн.

Відповідач визнаний потерпілим у вказаній кримінальній справі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.49 КПК України (чинного на момент визнання відповідача потерпілим від злочину) потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Про визнання громадянина потерпілим чи про відмову в цьому особа, яка провадить дізнання, слідчий і суддя виносять постанову, а суд - ухвалу.

З огляду на наведене, суд вважає, що докази сплати позивачем податку з власників транспортних засобів, самохідних машин та механізмів при першій реєстрації транспортного засобу марки MERCEDES BENZ SPRINTER 208D, д.н.з. НОМЕР_1, 1996 р.в., відсутні у матеріалах реєстраційної справи з вини посадових осіб Самбірського ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області, а не з вини відповідача.

Позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з неї суми податку з власників транспортних засобів.

Вказаний висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

З огляду на наведене суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за державну реєстрацію вказаного автомобіля у сумі 22990,00грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову Головного управління ДФС у Львівській області (79009, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) до ОСОБА_2 про стягнення податку з транспортних засобів - відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.02.2019.

Суддя Качур Р.П.