Справа № 2340/3079/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3079/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Карпушової О.В.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, суддя Тимошенко В.П.) у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.07.2018 №, №, №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що в КОРО відсутній Z-звіт за 30.05.2017, але на ст. 78 є запис про те, що 30.05.2017 у РРО, яке використовується у магазині-складі позивача, розряджений акумулятор та проводився ремонт блоку живлення, та в стовпчику 4 «дата і час відновлення роботи РРО» на даній сторінці зазначено, що відновлено роботу РРО о 8:40 31.05.2017, а вже о 12:18 31.05.2017 було роздруковано Z-звіт за 30.05.2017, і наступний було роздруковано о 17:10 вже за поточний день, на підтвердження чого суду були подані всі докази. Позивач також вказує, що виправлень в КОРО не вносилося, а лише жирно наведено лінії. Також вказує, що під час фактичної перевірки 25.05.2017 співробітники ГУ ДФС у Черкаській області не могли перевірити відповідність записів в КОРО та наявність Z-звіту за 30.05.2017, адже КОРО була закінчена 30.06.2017 та передана в архів, а тому контролюючим органом зроблено висновок про порушення вимог законодавства на підставі даних інформаційної системи за цей день, чим порушено норми ПК України, оскільки в ході самої фактичної перевірки не могло бути виявлено таке порушення, адже на місці перевірки була відсутня КОРО за 30.05.2017.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що твердження відповідача, що позивачем здійснено продаж двох пляшок горілки без придбання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями є безпідставним, оскільки позивач має ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями і вищевказаний товар проданий за оптовими цінами відповідно до згаданої ліцензії.

21.01.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому такий просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу відповідача від 25.05.2018 №974 та направлень від 25.05.2018 №№130-132 службовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області здійснено фактичну перевірку позивача з питань додержання вимог законодавства при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

За наслідками перевірки складено акт від 04.06.2018 №46/23-00-40-0224/ (далі - акт перевірки), в якому зафіксовано факт продажу двох пляшок горілки «Істина «Пшенична» без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, за ціною 56,70 грн. кожна, тоді як встановлена законодавством мінімальна ціна становить 79,56 грн. Крім того виявлено факт не оприбуткування фактичних готівкових надходжень в повному обсязі за 30.05.2017 на підставі фіскального звітного чеку №332 в сумі 4324,45 грн.

Вказаними діями порушено вимоги: ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВP); постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»; п. 2.6. постанови НБУ від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 10.07.2018:

- №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 21622,25 грн.;

- №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 17000,00 грн.;

- №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 10000,00 грн.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), Законом України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Законом України №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до підп.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований ст.80 ПК України. Зокрема, вона здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених в п.80.2 ст.80 ПК України обставин.

Згідно з п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

ППР № прийняте за продаж двох пляшок горілки «Істина «Пшенична» без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Частиною 14 статті 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначено, що оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб'єктам господарювання роздрібної торгівлі, іншим суб'єктам господарювання.

Роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до підп. 4.4 п. 4 ДСТУ 4303:2004 роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг.

Згідно з п.1 ст.698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним (п. 2 цієї статті Кодексу).

Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю, для виробничого споживання та надання пов'язаних із цим послуг (підп. 4.5 п. 4 ДСТУ 4303:2004).

Згідно з п.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З аналізу викладених норм вбачається, що відмінністю оптової від роздрібної торгівлі є продаж товарів у значній кількості суб'єктам господарювання для подальшої їх реалізації у роздріб кінцевому споживачу.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що відповідно до товарно-транспортної накладної від 25.05.2018 №40716 позивач реалізував дві пляшки горілки «Істина «Пшенична», місткістю спирту 40%.

Розділом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 визначено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, шо господарська операція з продажу двох пляшок горілки є роздрібною торгівлею, оскільки здійснена на невелику кількість товару (2 одиниці) кінцевому покупцю, про що зазначено у товарно-транспортній накладній від 25.05.2018 №40716.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем здійснено продаж алкогольних напоїв у роздріб без наявності відповідної ліцензії.

У разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій до суб'єктів господарювання на підставі абз.5 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення № є правомірним та не підлягає скасуванню.

ППР № прийняте за продаж двох пляшок горілки «Істина «Пшенична», місткістю 0,5 літра кожна за цінами, нижчими, ніж встановлено законодавством.

Право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України відповідно до частини десятої статті 18 Закону № 481/95-ВР.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР надається визначення основних понять і термінів, відповідно до яких мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.

Спірне ППР № прийняте за продаж двох пляшок горілки «Істина «Пшенична», місткістю 0,5 літра за ціною 56,70 грн. кожна.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" від 30.10.2008 № 957 (далі - Постанова №957) установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Згідно з вимогами Постанови № 957 (в редакції станом на час перевірки) мінімальна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту для горілки становить 397,76 грн.

В розділі «Примітки» вказаної постанови зазначається механізм розрахунку мінімальної ціни, а саме: мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок, бренді ординарного, горілки виноградної та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Отже, мінімальна роздрібна ціна пляшок горілки «Істина «Пшенична», місткістю 0,5 літра становить 79,56 грн. (397,76 грн. * 40%/100*0,5).

Згідно із ч.2 статті 17 Закону № 481/95-ВР у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Враховуючи, що дві пляшки горілки «Істина «Пшенична» продані позивачем за ціною 56,70 грн. кожна, тоді як встановлена законодавством мінімальна ціна становить 79,56 грн., суд дійшов висновку, що ППР є правомірним та не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції в цій частині.

ППР прийняте у зв'язку з виявленням за наслідками фактичної перевірки факту несвоєчасного оприбуткування фактичних готівкових надходжень в повному обсязі за 30.05.2017 на підставі фіскального звітного чеку №332 в сумі 4324,45 грн.

Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Національного банку України від 15.04.2004 №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 визначено, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, КОРО.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (абзац другий пункту 2.6 Положення).

Згідно з пунктом 7.15 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (розрахункової книги (далі - РК)), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК) (абзаци другий, третій пункту 2.6 Положення).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу №436/95).

Така правова позиція викладена в рішення Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №К/9901/501/18.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 30.05.2017 позивачем здійснено господарську операцію та видано фіскальний чек на суму 4324,45 грн.

Отже, оприбуткування готівки в касі відповідно до вищенаведених норм має було здійснене саме 30.05.2017.

Разом з тим, згідно з даними електронної бази ДФС оприбуткування вищевказаної суми відбулось 31.05.2018.

Однак, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, колегією суддів взято до уваги пояснення позивача, що в КОРО відсутній Z-звiт за 30 травня 2017 року, але в КОРО на ст.78 «Розділ 4. Облік ремонтів, робіт з технічного обслуговування і перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО» є запис про те, що 30 травня 2017 року у РРО, яке використовується у магазині-складі, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 149, розряджений акумулятор та проводився ремонт блоку живлення. В стовпчику 4 «дата і час відновлення роботи РРО» на даній сторінці зазначено, що відновлено роботу РРО було о 8:40 год. 31 травня 2017 року. А вже о 12:18 31 травня 2017 року було роздруковано Z - звіт за минулий день (30 травня 2017 року) і наступний Z-звіт було роздруковано о 17:10 год. 31 травня 2017 року вже за поточний день.

Позивачем до матеріалів справи додано копії сторінок КОРО з записами та підписами, печатками особи, яка проводила ремонт, що підтверджують проведення ремонту РРО, копію Договору про технічне обслуговування та ремонт РРО №Р_057 від 20.09.2010 №Р_057, який було укладено між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, не більше 7 робочих днів, відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

З матеріалів справи вбачається, що в КОРО на ст. 60 було зроблено запис за 30 травня 2017 року про оприбуткування готівки.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що співробітники магазину-складу здійснили дії по оприбуткуванню готівки відповідно до вимог законодавства: віддали в ремонт РРО, зробили запис за 30 травня 2017 року в КОРО, після відновлення роботи РРО роздрукували Z -звіт.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що надана позивачем копія журналу обліку ремонтів та робіт з обслуговування РРО містить явні виправлення, колегія суддів зазначає, що такі нічим не підтверджуються та жодним чином не свідчать про протиправність дій позивача, оскільки вимоги ст. 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» таким дотримано.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що під час фактичної перевірки 25 травня 2018 року співробітники ГУ ДФС у Черкаській області не могли перевірити відповідність записів в КОРО та наявність Z-звіту за 30 травня 2017 року, адже, як стверджує позивач, КОРО була закінчена 30 червня 2017 року та передана в архів.

Контролюючим органом зроблено висновок про порушення вимог законодавства на підставі даних з інформаційних систем за цей день.

Однак, згідно п. 86.1. ПКУ, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Фактично перевіряючі вийшли за межі прав, передбачених ПКУ щодо фактичних перевірок, так як в ході самої фактичної перевірки не могло бути виявлено будь-яких порушень вимог законодавства щодо оприбуткування готівки, адже на місці перевірки була відсутня КОРО за 30 травня 2017 року (штрафні санкції було застосовано саме за порушення цього дня) і надана вже під час судового розгляду. В Акті перевірки було зазначена інформація про порушення без ознайомлення з КОРО і, навіть, не вимагалося від позивача надати її для ознайомлення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та протиправність податкового повідомлення-рішення від 10.07.2018 №, а відтак, таке підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Отже, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та є підставою для його скасування у відповідній частині.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи та судом порушено норми матеріального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.07.2018 №, а тому, у відповідності до ст.317 КАС України, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року підлягає скасуванню в цій частині, з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.07.2018 № - скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.07.2018 №.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.В. Карпушова

О.О. Беспалов