Справа № 360/369/19
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2019-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/369/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Широка К. Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 СПОРУ

1. 28 січня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, Білокуракинське ОУПФУ), з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо невиплати позивачу пенсії за період з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року;

- зобовязати відповідача виплатити позивачу борг з виплати пенсії з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року в сумі 26745,67 грн;

- зобовязати відповідача здійснити позивачу виплату компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати у розмірі 1278,41 гривень.

2. Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, пенсіонером за віком та перебуває на обліку у відповідача. В період 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року відповідач не виплачував позивачу пенсійні виплати. З посиланням на норми Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії за віком незаконною та такою, що порушує його конституційні права.

3. Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву (а. с. 21-27). В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до розпорядження Білокуракинського відділу Білокуракинське ОУПФУ від 21.02.2018, ОСОБА_1 було призупинено пенсію до зясування з 01.02.2018 у звязку із скасуванням дії довідки внутрішньо переміщеної особи. 21.03.2018 позивач звернувся до управління з оновленою довідкою ВПО № 12138 від 21.03.2018 з заявою про поновлення виплати пенсії. 22.03.2018 Білокуракинське ОУПФУ було направлено запит № 390 від 22.03.2018 до Управління соціального захисту населення Білокуракинської РДА для підтвердження фактичного місця проживання ОСОБА_1 Протоколом № 71 від 27.03.2018 року, на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення), або відмови в призначенні (відновленні) соціальних виплат прийнято рішення поновити позивачу соціальні виплати через 6 місяців з дати винесення рішення. В жовтні 2018 року позивач повторно звернувся до управління за поновленням пенсії. 23.10.2018 було направлено запит за № 534 на комісію до УСЗН Білокуракинської РДА. Протоколом № 92 від 01.11.2018 комісією було винесено рішення про призначення пенсії ОСОБА_1. В листопаді 2018 року позивачу нарахована поточна доплата за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 в сумі 26745,67 грн та за лютий 2018 р. - 2962,71 грн разом 29708,38 грн, яка буде виплачена при надходженні фінансування.

4. За таких обставин, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

5. Ухвалою суду від 29 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 1-2).

6. Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 17-19). Представник відповідача просив розгляд справи проводити без його участі (а. с. 84).

7. Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

ІІ. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ЕМ № 564941 (а. с. 6-7), ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 (а. с. 7).

9. Позивач є пенсіонером за віком, про що свідчить копія його пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 (а. с. 8).

10. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.03.2018 № 12138 місцем проживанням позивача є: 92200, Луганська обл., Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Коцюбинського, буд. 48 (а. с. 9).

11. Відповідно до інформації, зазначеної в листі Білокуракинського ОУПФУ від 08.02.2019 № 828/031-08, позивач перебуває на обліку у відповідача з 01.07.2016 (а. с. 28).

12. Розпорядженням Білокуракинського ОУПФУ від 21.02.2018, у звязку зі скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи, призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року (а. с. 30).

13. 21 березня 2018 року позивач звернувся до Білокуракинського ОУПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії (а. с. 71).

14. Згідно витягу з протоколу від 27.03.2018 № 71 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам позивачу ОСОБА_1 призначено соціальні виплати через 6 місяців (а. с. 73).

15. Інформацією, зазначеній у витязі з протоколу від 01.11.2018 № 92 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам позивачу ОСОБА_1 призначено соціальні виплати (а. с. 74).

16. З інформації, наданої Білокуракинським ОУПФУ в листі 08.02.2019 № 828/031-08 та довідці від 08.02.2019 № 827 вбачається, що за період з 01.02.2018 по 30.11.2018 нарахована, але не виплачена пенсія (а. с. 28, 29).

17. Спірним питанням цієї справи є правомірність невиплати відповідачем заборгованості з виплати пенсії.

ІІІ. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

18. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості (ст. 46 Конституції України).

19. Згідно частини 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

20. Європейська соціальна хартія (переглянута), яка набрала чинності для України 01 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

21. Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

22. У преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

23. Відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

24. У статті 49 Закону № 1058-IV зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

25. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, а саме, пункти 15 і 18 доповнені реченням такого змісту: ОСОБА_2 соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України

26. Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

27. Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

28. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

29. Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

30. В рамках адміністративного судочинства (ст. 4 КАС України):

дії - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб'єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов'язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

31. Відповідно до статті 2 Закону Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 № 2050-III (далі Закон № 2050-III) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

32. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (стаття 2 Закону № 2050-III).

33. ОСОБА_2 компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону № 2050-III).

34. Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050-III).

35. Пунктом першим частини першої статті 371 КАС України визначено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

IV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

36. Право позивача на пенсію за оскаржувальний період не є спірним. Відповідачем пенсія нарахована у повному обсязі, однак, не виплачена.

37. Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, відповідно до яких суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведене позивачу не сплачено заборгованості за минулий період. За змістом конституційних норм (статті 113, 116, 117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

38. Суд вважає таку позицію неприйнятною, оскільки конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

39. ОСОБА_2 встановлено, що жодних змін у Закон № 1058 з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не приймались.

40. Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу. Статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або інші права, як це зазначено у статті 9 Закону № 1706-VII), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

41. Відповідно до висновків Конституційного ОСОБА_2 України в Рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 про визнання такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. В зазначеному рішенні суд зауважив, що всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавлення цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

42. Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб'єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов'язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (реєстраційний № рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 54398764).

43. Суд вирішив, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується припинення виплати пенсії позивачу з 01 лютого 2018 року по 30 листопада 2018 року (а. с. 28, 29).

44. ОСОБА_2 встановлено, що виплата пенсії позивачу припинена саме з 01 лютого 2018 року на підставі розпорядження Білокуракинського ОУПФУ від 21.02.2018, прийнятого у звязку зі скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи (а. с. 30).

45. Статтею 49 Закону № 1058-IV чітко встановлено, що виплата пенсії припиняється тільки за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду та лише з підстав, визначених у цій статті, отже розпорядження Білокуракинського ОУПФУ від 21.02.2018 про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року є протиправним, оскільки прийняте не у спосіб, визначений законом.

46. Під ефективним засобом (способом) захисту прав позивача необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

47. З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає обєкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

48. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправним та скасування розпорядження Білокуракинського ОУПФУ від 21.02.2018 про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року та зобовязання відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії з 01 лютого 2018 року по 30 листопада 2018 року.

49. Що стосується вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача, щодо невиплати позивачу пенсії, суд вважає що така вимога у повній мірі охоплюється визначеним судом способом захисту права позивача.

50. Щодо вимоги позивача стосовно зобовязання відповідача здійснити позивачу виплату компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати у розмірі 1278,41 грн, суд зазначає наступне.

51. Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ компенсації є порушення органом Пенсійного фонду встановлених строків виплати нарахованої пенсії. При цьому компенсація за порушення строків виплати доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

52. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про передчасність вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, оскільки відповідно до ст.4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, а тому вирішення спору на майбутнє, суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

53. Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету, суд вважає необхідним допустити це рішення до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

V. СУДОВІ ВИТРАТИ

54. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

55. Ухвалою суду від 29.01.2019 позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 768,40 грн до ухвалення судового рішення у справі.

56. Відповідно до частини другої статті 133 КАС України визначено якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

57. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

58. Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню повністю, лише з коригуванням способу захисту, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 768,40 грн стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 21.02.2018 про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року.

3. Зобовязати Білокуракинське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92200, Луганська обл., Білокуракинський район, селище міського типу Білокуракине, вулиця Історична, будинок 81, ) виплатити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: Луганська область, м. Луганськ, вул. Иванищев Яр, буд. 17; місце проживання: 92200, Луганська обл., Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Коцюбинського, буд. 48) заборгованість з виплати пенсії з 01 лютого 2018 року по 30 листопада 2018 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білокуракинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92200, Луганська обл., Білокуракинський район, селище міського типу Білокуракине, вулиця Історична, будинок 81, ) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

5. Рішення суду звернути до негайного виконання у межах виплати ОСОБА_1 пенсії за один місяць.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3