Справа № 806/2615/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2615/18

Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В. Суддя-доповідач: ОСОБА_1

14 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року (повний текст якого складено у м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку, в якому просив визнати протиправними дії (бездіяльність) Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку, яка полягає у нездійсненні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які він отримував під час проходження військової служби та відмові виплатити своєчасно невиплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації; зобовязати Житомирський зональний відділ Військової служби правопорядку здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які він отримував під час проходження військової служби, здійснити виплату суми перерахунку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не враховано щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію, які він отримував під час проходження військової служби, оскільки зазначені виплати є складовими місячного грошового забезпечення і повинні включатись до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку (вул.Велика Бердичівська,17, м.Житомир,10014, ) щодо нарахування ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,10031, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 відсотків грошового забезпечення за останньою посадою на день звільнення. Зобов'язано Житомирський зональний відділ Військової служби правопорядку (вул.Велика Бердичівська,17, м.Житомир,10014, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,10031, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 відсотків грошового забезпечення за останньою посадою на день звільнення. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині задоволеної позовної вимоги, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про відсутність законодавчо встановлених підстав для включення щомісячної додаткової грошової допомоги до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється відповідне обчислення враховуючи вимоги Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністерства Оборони України від 11 червня 2008 року № 260. В апеляційній скарзі не містилося клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача.

11 січня 2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги та вказав на обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру його одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди. Крім того, позивач просив врахувати при вирішенні справи правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 24.10.2018 по справі №820/3211/17 та провести розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, ухвалою суду від 14 січня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, наказом №38 від 16.06.2017 року майора ОСОБА_2, офіцера штабу Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку звільнено з військової служби у запас за пунктом "б" (за станом здоров'я), а наказом начальника Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку від 05.09.2017 №176 виключено зі списків особового складу. (а.с. 11-12)

Під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення щомісячну грошову винагороду в розмірі 60%, що підтверджується грошовим атестатом та не заперечується відповідачем (а.с 13-14).

Під час звільнення позивачу була виплачена одноразова грошова допомога, яка була нарахована Житомирським зональним відділом Військової служби правопорядку без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та індексації.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби склад грошового забезпечення має бути визначений відповідно до положень ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до якого має бути включена, зокрема, і щомісячна додаткової грошова винагорода встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Положеннями ч. 2 ст. 15 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Також відповідно до п.1 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою КМУ від 13.03.2013 № 161 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889" для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Відповідно до наказу Міністра оборони України №88 від 09.02.2017 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2017 рік" щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям на 2017 рік встановлена у розмірі 60% місячного грошового забезпечення.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо відсутності підстав для нарахування позивачу грошової допомоги при звільненні з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 % грошового забезпечення за останньою посадою на день звільнення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що позивачу була нарахована та виплачувалась до його звільнення з військової служби щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 60 % (а.с. 13-15).

Враховуючи те, що зазначеною вище постановою Кабінету Міністрів України передбачено виплату вказаним у ній категоріям військовослужбовців, щомісячної додаткової грошової винагороди, яка має постійний щомісячний характер та у відповідності до положень ч. 2 ст. 9 Закону №2011-XII включається до складу грошового забезпечення даних осіб.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позиції суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 24.10.2018 у справі № 820/3211/17.

Судом апеляційної інстанції не приймаються доводи апелянта щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення на підставі положення наказів Міністра оборони України від 24.10.2016 №550 та Інструкції від 11.06.2008 № 260, оскільки положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено врахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення при обчисленні грошового забезпечення, а у свою чергу Інструкція містить протилежну норму.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку необхідно застосовувати положення ст. 4 КАС України, відповідно до якої у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, застосуванню підлягають положення саме Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яким визначено, що одноразові додаткові види грошового забезпечення входять до складу грошового забезпечення.

Враховуючи наведені правові норми та встановлене судовим рішенням право позивача на включення щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60 % грошового забезпечення до грошової допомоги при звільненні, то колегія суддів приходить до висновку про правомірність висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 лютого 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4