Справа № 803/940/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/4612/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Глушка І.В., Коваля Р.Й.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Луцьке автотранспортне підприємство 10701» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Димарчук Т.М., м. Луцьк, повний текст рішення складено 22 жовтня 2018 року) у справі №803/940/18 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Луцьке автотранспортне підприємство 10701» до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ВТП «Санрайз» ЛТД про визнання протиправним та нечинним рішення в частині, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Луцьке автотранспортне підприємство 10701» звернулося до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ВТП «Санрайз» ЛТД в якому просило визнати протиправним та нечинним пункт 2 рішення Виконкому Луцької міської ради №265-1 від 16 травня 2018 року «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху».

22 серпня 2018 року позивачем подано заяву про зміну предмета, а саме просить визнати протиправним та нечинним пункт 2 рішення Виконкому Луцької міської ради №265-1 від 16 травня 2018 року «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху» в редакції рішення №431-1 від 18 липня 2018 року; визнати протиправною бездіяльність Виконкому Луцької міської ради щодо визначення розміру та механізму відшкодування різниці між економічно обґрунтованим та регульованими тарифами на перевезення пасажирів на міських маршрутах у звичайному режимі руху, встановленими рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 265-1 від 16 травня 2018 року «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху»; зобов'язати Виконавчий комітет Луцької міської ради в місячний строк прийняти рішення про розмір та механізм відшкодування різниці між економічно обґрунтованим та регульованим тарифами на перевезення пасажирів на міських маршрутах у звичайному режимі руху.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Луцьке автотранспортне підприємство 10701» до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ВТП «Санрайз» ЛТД про визнання протиправним та нечинним рішення в частині, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем Приватним акціонерним товариством «Луцьке автотранспортне підприємство 10701» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що рішення про встановлення регульованих тарифів в розмірі нижчому від економічно обґрунтованого без визначення компенсації, прийняте з порушенням вимог норм ст. 19 Конституції України та ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Також судом першої інстанції не застосовано ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ціни і ціноутворення», а також ч. 2 ст. 29 «Про автомобільний транспорт», які підлягають застосуванню при оцінці правомірності дій відповідача.

Відповідно до абз. 1 та 6 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про охорону дитинства» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, можуть забезпечувати пільговий проїзд учнів, вихованців, студентів до місця навчання і додому у порядку та розмірах, визначених органами місцевого самоврядування, та передбачити на це відповідні видатки з місцевих бюджетів.

Незалежно від того, був встановлений п. 2 рішення від 16.05.2018р. №265-1 регульований тариф або пільга, компенсація з місцевого бюджету має виплачуватися перевізникам па підставі Закону України «Про ціни і ціноутворення» або Закону України «Про охорону дитинства».

Також апелянтом у апеляційній скарзі викладено заперечення на ухвалу про відмову у відводі, де зазначено, що процесуальні дії судді Димарчук Т.М. давали підстави для обґрунтованих сумнівів щодо її безсторонності та неупередженості.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад. Сільські, селищні, міські ради можуть дозволяти за ініціативою жителів створювати будинкові, вуличні, квартальні та інші органи самоорганізації населення і наділяти їх частиною власної компетенції, фінансів, майна.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції (частина перша статті 143 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Як визначено частиною шостою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21 травня 1997 року (далі Закон №280/97-ВР), виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Як установлено статтею 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторним органом, серед інших, є і орган місцевого самоврядування, якщо він відповідно до своїх повноважень приймає регуляторні акти.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 16 травня 2018 року Виконавчий комітет Луцької міської ради прийняв рішення №265-1 «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху», пунктом 1 якого встановлено граничний тариф на послугу з перевезення одного пасажира автобусами на міських маршрутах загального користування у звичайному режимі руху 5 грн; відповідно до пункту 2 рішення для дітей шкільного віку, учнів та студентів від 6 до 18 років встановлено вартість проїзду у автобусах на міських маршрутах загального користування у розмірі 2 грн за одну поїздку за наявності учнівського, студентського квитка.

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради №431-1 від 18 липня 2018 року внесено зміни до рішення Виконавчого комітету міської ради №265-1 від 16 травня 2018 року «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху», виклавши пункт 2 у наступній редакції: «Для учнів закладів загальної середньої освіти міста Луцька встановити вартість проїзду у автобусах на міських маршрутах загального користування у розмірі 2 грн за одну поїздку за наявності учнівського квитка».

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від №699-1 від 15 листопада 2017 року затверджено план діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2018 рік (а.с. 32-33). Відповідно до пункту 3 вказаного плану в роботу Виконавчого комітету Луцької міської ради включено проект рішення «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху» на І-ІІ квартал 2018 року. Метою прийняття вказаного рішення визначено встановлення економічно обґрунтованого тарифу на послуги з перевезення пасажирів в автобусах, що працюють на міських маршрутах у режимі маршрутного таксі та звичайному режимі руху.

План діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Звіт про відстеження результативності регуляторного акта оприлюднюється шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації регуляторного органу, який прийняв цей регуляторний акт, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці цього регуляторного органу в мережі Інтернет (частини друга, третя статті 7, частина третя статті 13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»).

Відповідний проект рішення був опублікований в газеті «Луцький замок» від 23 листопада 2017 року та розміщений на офіційному сайті Луцької міської ради.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 зазначеного Закону, не пізніше 5 робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

На виконання вказаної норми Виконавчий комітет Луцької міської ради розмістив повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта на офіційному сайті Луцької міської ради в розділі «Регуляторна політика», також опублікував в газеті «Луцький замок» від 08 березня 2018 року №8. Проект рішення та аналіз регуляторного впливу розміщені на офіційному сайті Луцької міської ради, також - опубліковано в газеті «Луцький замок» від 8 березня 2018 року №8.

У встановлений Законом строк на адресу розробника регуляторного акта письмових пропозицій та зауважень не надходило.

Відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» здійснено базове відстеження проекту рішення «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху». Дане відстеження розміщене на офіційному сайті Луцької міської ради в розділі «Регуляторна політика».

В газеті «Луцький замок» від 05 квітня 2018 року №12 (1149) та від 12 квітня 2018 року №13 (1150), а також на сайті Луцької міської ради було опубліковано оголошення про проведення заходу громадського обговорення з розгляду регуляторного акта проекту рішення виконавчого комітету Луцької міської ради «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху».

Повідомлення про проведене громадське обговорення проекту рішення опубліковане в газеті Луцький замок від 26 квітня 2018 року №15 та розміщено на офіційному сайті Луцької міської ради (а.с. 37).

10 травня 2018 року відбулося засідання головної постійної комісії для забезпечення здійснення у виконавчих органах міської ради державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, на якому члени постійної комісії одноголосно проект рішення виконавчого комітету Луцької міської ради Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху визначили таким, що пройшов регуляторну процедуру згідно із Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності; рекомендували розробникам внести даний проект рішення на розгляд чергового засідання виконавчого комітету Луцької міської ради, та у разі його затвердження, не пізніше 10 днів оприлюднити прийняте рішення у друкованих засобах масової інформації (а.с. 42, зворот).

Даний проект рішення 10 травня 2018 року було розглянуто на засіданні комісії з питань ціноутворення та тарифної комісії, хід та результати якого зафіксовано в протоколі №6 від 10 травня 2018 року (а.с. 43-44). Комісія з питань ціноутворення та тарифна комісія на вказаному засіданні ухвалили рекомендувати внести запропонований проект рішення Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху з доповненнями.

Також вказаний проект рішення та розрахунок тарифу розглянуто Волинським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України. Листом від 15 травня 2018 року №20/1.23-517 Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України запропонувало залишити вартість проїзду для дітей у розмірі 2 грн (а.с. 45).

16 травня 2018 року Луцькою міською радою прийнято рішення №268-1 «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху» (а.с. 48). Дане рішення опубліковано в газеті "Луцький замок від 24 травня 2018 року №18 (а.с. 38) та набрало чинності.

Взявши до уваги викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Виконкому Луцької міської ради №265-1 від 16 травня 2018 року «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху» прийняте у спосіб, у межах повноважень органу місцевого самоврядування та з дотриманням процедури, передбаченої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Виконкому Луцької міської ради щодо визначення розміру та механізму відшкодування різниці між економічно обґрунтованим (для позивача 5, 39 грн) та регульованим (5 грн) тарифом на перевезення пасажирів на міських маршрутах у звичайному режимі руху, встановленим рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 265-1 від 16 травня 2018 року Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху; зобов'язання Виконавчого комітету Луцької міської ради в місячний строк прийняти рішення про розмір та механізм відшкодування різниці між економічно обґрунтованим та регульованим тарифами на перевезення пасажирів на міських маршрутах у звичайному режимі руху, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини дев'ятої статті 6 Закону №2344-III органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Організація пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту (ст.7 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України "Про автомобільний транспорт" соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 37 цього ж Закону пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом.

Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини другою статті 29 Закону України "Про автомобільний транспорт" органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 191 Господарського кодексу України державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку. Державне регулювання цін здійснюється згідно із Законом України "Про ціни і ціноутворення".

Згідно із статтею 12 Закону України "Про ціни і ціноутворення" державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб'єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб'єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції.

Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв'язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб'єкта господарювання.

Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади, державні колегіальні органи та органи місцевого самоврядування під час встановлення державних регульованих цін на товари до складу таких цін обов'язково включають розмір їх інвестиційної складової частини.

Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов'язані відшкодувати суб'єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Установлення Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування державних регульованих цін на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, без визначення джерел для відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів не допускається і може бути оскаржено в судовому порядку.

Реалізація єдиної тарифної політики передбачає затверджену центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, методику розрахунку тарифів за видами перевезень (частина друга статті 10 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 17 листопада 2009 року № 1175 затверджено Методику розрахунку тарифів на послуги пасажирського автомобільного транспорту.

Відповідно до п. 2.3 Методики під час розрахунку тарифу загальний обсяг транспортної роботи та загальна кількість перевезених пасажирів, у тому числі з урахуванням пільгових категорій пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, обґрунтовуються Перевізником на підставі фактичних показників роботи або встановлюються за результатами обстеження пасажиропотоків.

У пункті 1 рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради №265-1 «Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху» встановлено граничний тариф на послугу з перевезення одного пасажира автобусами на міських маршрутах загального користування у звичайному режимі руху 5 грн.

В пояснювальній записці до зведеного розрахунку тарифу на послуги з перевезення пасажирів автобусами загального користування по місту у звичайному режимі руху (а.с.8, зворот) вказано, що розрахунковий тариф на перевезення пасажирів складає від 3,08 грн до 6,78 грн, середній розрахунково-плановий тариф по маршрутах загального користування становить 4 грн 69 коп. При здійсненні розрахунку враховано вартість палива, витрати на оплату праці водіїв, витрати на запасні частини, витрати на технічний огляд і ремонт автомобілів. Загалом рентабельність у плановому тарифі враховано на рівні 10%.

Розрахунки тарифу на послугу з перевезення були підготовлені за Методикою, відповідно до пункту 1.6 якої перегляд рівня тарифів повинен здійснюватись у зв'язку зі зміною умов виробничої діяльності та реалізації Послуг, що не залежать від господарської діяльності Перевізника, в тому числі в разі зміни вартості палива більш ніж на 10%.

Згідно з абзацом шостим частини третьої статті 5 Закону України «Про охорону дитинства» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, можуть забезпечувати пільговий проїзд учнів, вихованців, студентів до місця навчання і додому у порядку та розмірах, визначених органами місцевого самоврядування, та передбачати на це відповідні видатки з місцевих бюджетів.

Відповідач виконавчий комітет Луцької міської ради наділений дискреційними повноваженнями у вирішенні питання щодо забезпечення пільгового проїзду учнів. Право відповідача забезпечувати пільговий проїзд учнів, вихованців, та студентів безпосередньо передбачене абзацом шостим частини третьої статті 5 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно з частиною 1 статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Частиною 1 статті 61 Закону України № 280/97- ВР встановлено, що видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет; видатки, пов'язані із здійсненням районними, обласними радами заходів щодо забезпечення спільних інтересів територіальних громад, - відповідними рішеннями про районний та обласний бюджети.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Виконавчий комітет Луцької міської ради наділений повноваженнями встановлювати пільговий проїзд для окремих категорій громадян, зокрема, учнів закладів загальної середньої освіти міста Луцька шляхом прийняття відповідного рішення. Зокрема, рішення Виконкому Луцької міської ради №265-1 від 16 травня 2018 року Про вартість проїзду в автобусах, що працюють на міських маршрутах у звичайному режимі руху прийняте у спосіб та у межах повноважень органу місцевого самоврядування.

Щодо зауваження на ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід судді, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі у розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи апеляційної скарги щодо відмови у відводі судді Димарчук Т.М., вважає, що будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді при розгляді даної справи, з доводів заяви про відвід та апеляційної скарги не встановлено. Відтак, сам лише сумнів позивача у неупередженості чи необ'єктивності суддів, не є чинником, що об'єктивно може впливати на неупередженість та безсторонність суду.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Луцьке автотранспортне підприємство 10701» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року у справі №803/940/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді І. В. Глушко
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складений 18 лютого 2019 року.