Справа № 639/4669/18
Суддя: Єрмоленко В. Б.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019

м.Харків

Справа № 639/4669/18

провадження 2-а/639/8/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря -Тущенко Т.В.

Учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_1

відповідач - Воровик О.В.

представник 3 особи - Крюков О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_4 до інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Воровика Олександра Вячеславовича, 3 особа- Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_1, діючого за довіреністю від 23.11.2017 року, звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП Воровика О.В.,3 особа - УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії НК № 331529 від 16.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову ОСОБА_4 посилається на те, що 16.08.2018 року він на автомобілі Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1, що належить його матері , рухався на перехресті вул.Холодногірська - вул.Полтавський Шлях в м. Харкові і був зупинений автомобілем патрульної поліції за нібито порушення п. 8.7.3 е ПДР , проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора.

Позивач вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення складена інспектором поліції без достатніх на те правових підстав, оскільки не було порушення Правил дорожнього руху, не зазначено даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, не надано для ознайомлення відеоматеріали, що зафіксували факт вчинення адміністративного правопорушення, обвинувачення ґрунтуються на припущеннях, а не на конкретних доказах, пояснення свідка не співпадають із дійсними обставинами справи. Крім того, позивач вказує, що інспектором поліції була порушена процедура розгляду справи. ОСОБА_4 просить також разом з визнанням незаконними дій інспектора патрульної поліції, скасувати постанову, закрити провадження у адміністративній справі, покласти на відповідача відшкодування судових витрат , понесені витрати на оплату правової допомоги 1000 грн. і комісію банку 15 грн. ( а.с. 29-30,36-41).

Відповідачем Воровик О.В. надано відзив на позовну заяву ОСОБА_4 , в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог вважає, що обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП ґрунтується на конкретних доказах, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а не на припущеннях. Згідно відеозапису з нагрудного відео реєстратора, ОСОБА_4 був неодноразово попереджений про права особи під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, посилання позивача на порушення поліцейським процедури розгляду справи, не залучення адвоката під час розгляду справи та реалізації інших прав, містить ознаки маніпуляцій і вводять в оману суд. До того ж, ОСОБА_4 під час складання постанови про притягнення його адміністративної відповідальності поводить себе зухвало, нечемно, провокував конфлікт, використовував нецензурну лексику ( а.с. 52-58).

Представник позивача ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Наявність відеозапису, на якому зафіксовано спілкування відповідача та ОСОБА_4 не може підтвердити факт правопорушення. Інших даних про фото-відеофіксацію факту правопорушення відповідачем не надано ( а.с. 61-63).

Представником третьої особи Крюковим О.О. до суду надано пояснення, в яких просить суд відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову, оскільки постанова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є законною, складеною в межах повноважень та з додержанням вимог закону ( а.с. 76-81).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, що міститься на DVD диску , приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16.08.2018 року інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону №4 УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції Воровиком О.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 331529, згідно з якою ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн.

За змістом постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , ОСОБА_4 16.08.2018 року о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд перехрестя вул.Холодногірська - вул.Полтавський Шлях в м.Харкові на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 (е) ПДР України.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

За вимогами ч.1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови відповідачем надано до матеріалів справи диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Судом в судовому засіданні оглянуто наданий Департаментом патрульної поліції відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який проводився під час зупинення ОСОБА_4 за порушення правил дорожнього руху 16.08.2018 року.

Відеозаписом зафіксовано момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_4, спілкування з ним під час складання постанови, роз'яснення процесуальних прав. Проте запис не містить саме самого порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху та проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначено у постанові, до неї додаються пояснення свідка ОСОБА_5, в якому він стверджував, що 16.08.2018 року близько 19-55 год., на перехресті вул. Полтавський шлях та Холодногірська в м. Харкові бачив, як автомобіль Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя зі сторони вул.. Переможців у бік вулиці Петра Болбочана на заборонений червоний сигнал, а також здійснював маневрування, не вмикаючи показники поворотів відповідних напрямків, а після того був зупинений поліцейськими напроти магазина «Рост Холодногірський» ( а.с. 13). Проте, незважаючи на неодноразові виклики в судове засідання для з'ясування обставин, при яких ОСОБА_4 порушував ПДД, свідок ОСОБА_5 не з'явився.

Таким чином, жодних фактичних даних, які б давали можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови, відповідачем не надано, що не дає можливості перевірити достовірність обставин, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що постанова серії НК №331529 від 16.08.2018 року по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене суд вважає, що наявні підстави для задоволення адміністративного позову, скасування постанови серії НК №331529 від 16.08.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат з відповідача суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п.п. 1, 3 ч.3 статті 132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

За вимогами ч.2-5 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд зауважує, що ОСОБА_4 надано Договір № 51 НП від 23.08.2018 року про надання правової допомоги, укладений між позивачем та Адвокатським об'єднанням «Адвокати та медіатори України», в Додатку № 2 якого зазначено, що сума винагороди складає 5000 грн., згідно акту виконаних робіт № 1 сума фактично виконаної роботи станом на день подання позову становить 3500 грн., внесено по квитанції ОСОБА_4 1000 грн. ( а.с. 20-25). У додатковій угоді до договору про надання правової допомоги збільшено найменування послуг на 1500 грн. додано квитанцію про оплату 4000 грн.( а.с 72-73,95).

Інтереси позивача в суді представляв ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої 23 листопада 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Смирновою Ю.О., зареєстрованою в реєстрі за № 4733. З тексту вказаної довіреності вбачається, що вона видана безпосередньо ОСОБА_4 на ім'я фізичної особи ОСОБА_1 Останнім, як представником за довіреністю, підписані позовні заяви, клопотання, відзиви.

Оскільки приписами ст. 134 КАС України передбачені витрати на правничу допомогу виключно адвоката, а представник позивача ОСОБА_1 не є адвокатом, вимоги про стягнення таких витрат не підлягають задоволенню.

Згідно з ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Згідно з ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Порядку стягнення з суб'єкту владних повноважень судового збору на користь державного бюджету, в разі задоволення позову фізичної особи, КАС України та Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

Отже, оскільки відповідач по даній справі є посадовою особою Управління патрульної поліції в Харківській області, то в частині відшкодування судових витрат з відповідача необхідно відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 257, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора взводу № 1 роти №6 батальйону № 4 УПП в Харківській області Воровика Олександра Вячеславовича щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №331529 від 16.08.2018 року, прийняту інспектором взводу № 1 роти №6 батальйону № 4 УПП в Харківській області Воровиком Олександром Вячеславовичем про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

У позові ОСОБА_4 про відшкодування судових витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_2, прож. АДРЕСА_1).

Відповідач- поліцейський УПП в Харківській області Воровик Олександр Вячеславович( Харків, вул.Шевченка, 315-А).

3 особа-Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області ( Харків, вул.Шевченка, 315-А).

Повний текст рішення буде складено 15.02.2019 року.

Суддя