Справа № 802/849/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

13 лютого 2019 р. Справа № 802/849/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

позивач: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Пенської О.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про витребування доказів у справі за позовом: фізичної особи - підприємця -ОСОБА_1 до: Головного управління ДФС у Вінницькій області про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом фізичної особи - підприємця -ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

В підготовчому судовому засіданні представником позивача, заявлено клопотання, проти якого не заперечив представник відповідача щодо витребування додаткових доказів у ДФС України, а саме: звернення адресованого керівнику Китайської ради з питань сприяння міжнародної торгівлі (Шеньчжень), КНР, яке направлялось на виконання листа Вінницької митниці ДФС України № 314/8/02-80-25 від 22.01.2016 р. та доказів фактичного направлення цього звернення ( в т.р., але не виключно, витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, реєстру поштової кореспонденції тощо); доказів фактичного отримання відповіді від керівника Китайської ради з питань сприяння міжнародної торгівлі (Шеньчжень), КНР, зокрема, витягу з журналу вхідної кореспонденції, конверту.

Оцінюючи заявлене клопотання, суд вказує на наступне.

Так, положеннями статті 43 Митного кодексу України, визначено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

У разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Статтею 44 МК України передбачено, що для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару.

У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов'язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров'я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до статті 45 МК України, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію.

До запиту додається документ, що підлягає перевірці, або його копія, а також у разі необхідності інші відомості, що можуть сприяти проведенню перевірки.

Отже, як видно із процитованих вище норм, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Так, предметом оскарження у даній справі є податкові повідомлення-рішення, якими позивачу донараховані податкові зобов'язання, у зв'язку із недотриманням митного законодавства при розмитнені товару. Зокрема, у зв'язку із наданням сертифікату походження товару, який є фальсифікованим.

Обґрунтовуючи правомірність спірних рішень, відповідач вказує, що відповідний запит із метою підтвердження справжності сертифікату направлявся до КНР та за наслідком його розгляду отримано інформацію щодо фальсифікації сертифікату.

В свою чергу, позивач стверджує, що лист, який надійшов від уповноваженого органу Китаю та переклад даного листа містили розбіжності в номері сертифікату, відтак, такий (переклад) не може бути доказом встановлених під час перевірки допущених позивачем порушень. При цьому, доказів, які б підтверджували, що орган доходів і зборів звертався із запитом саме щодо справжності сертифікату №ССPIT163 15С4403А2156/15893 не надано.

Відтак, з метою повного і всебічного розгляду справи, з'ясування обставини щодо подання відповідного запиту стосовно сертифікату про походження товару №ССPIT163 №ССPIT163 15С4403А2156/15893, суд доходить висновку про необхідність витребування звернення адресованого керівнику Китайської ради з питань сприяння міжнародної торгівлі (Шеньчжень), КНР, яке направлялось на виконання листа Вінницької митниці ДФС України № 314/8/02-80-25 від 22.01.2016 р. та докази фактичного направлення цього звернення ( в т.р., але не виключно, витяг з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, реєстр поштової кореспонденції тощо); докази фактичного отримання відповіді від керівника Китайської ради з питань сприяння міжнародної торгівлі (Шеньчжень), КНР, зокрема, витяг з журналу вхідної кореспонденції, конверт.

Визначаючись щодо процесуальних підстав для витребування доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини четвертої статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини третьої статті 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність витребування додаткових письмових доказів в ДФС України, а саме:оригіналів для огляду і належним чином завіреної копії звернення адресованого керівнику Китайської ради з питань сприяння міжнародної торгівлі (Шеньчжень), КНР, яке направлялось на виконання листа Вінницької митниці ДФС України № 314/8/02-80-25 від 22.01.2016 р. та доказів фактичного направлення цього звернення ( в т.р., але не виключно, витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, реєстру поштової кореспонденції тощо); доказів фактичного отримання відповіді від керівника Китайської ради з питань сприяння міжнародної торгівлі (Шеньчжень), КНР, зокрема, витягу з журналу вхідної кореспонденції, конверту.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи на наступне.

Згідно пунктів 6 -7 частини п'ятої статті 44 КАС України, учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини шостої статті 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частинами восьмою та дев'ятою статті 80 КАС України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч.4 ст.45 КАС України ).

Зокрема, такі заходи процесуального примусу, визначені частиною першою статті 149 КАС України, а саме, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

- невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

- зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

- неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб'єктом владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 80, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

клопотання представника позивача - задовольнити.

Витребувати у ДФС України та зобов'язати надати суду до 08.03.19 р.: оригінал - для огляду та належним чином завірену копію - для долучення до матеріалів справи, звернення адресоване керівнику Китайської ради з питань сприяння міжнародної торгівлі (Шеньчжень), КНР, яке направлялось на виконання листа Вінницької митниці ДФС України № 314/8/02-80-25 від 22.01.2016 р. та докази фактичного направлення цього звернення ( в т.р., але не виключно, витяг з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, реєстр поштової кореспонденції тощо); докази фактичного отримання відповіді від керівника Китайської ради з питань сприяння міжнародної торгівлі (Шеньчжень), КНР, зокрема, витяг з журналу вхідної кореспонденції, конверт.

У випадку невиконання вимог ухвали суду повідомити про причини такого невиконання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до положень статті 256 КАС України, ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали сторони можуть отриматт:18.02.19

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна