Справа № 576/112/19
Суддя: Сапон О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/112/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.19 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глухові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві 4 роти 3 батальйону 1 полку рядового Бойченка О.О., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 12 квітня 2018 року поліцейським Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві 4 роти 3 батальйону 1 полку рядовим Бойченко О.О. відносно неї була винесена постанова серії ВР № 282298 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі. Вказаною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до цієї постанови її було визнано винною в тому, що 12 квітня 2018 року о 14 год. 20 хв в м. Київ на АД М-06 19 км. вона керувала автомобілем «TOYOTA RAV4» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 без полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак з вищевказаною постановою позивач не згодна, вважає її незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасування. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 12 квітня 2018 року вона рухалася на своєму автомобілі «TOYOTA RAV4» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 і на 19 кілометрі автодороги М-06 поблизу м. Києва її зупинив поліцейський, який не назвав свого імені та по батькові, а причиною зупинки зазначив, що нібито її автомобіль перебуває у розшуку. Пояснивши, що такого не може бути, вона надала йому для огляду всі необхідні документи і запропонувала показати їй документальні підтвердження для обгрунтування законності її зупинки, так, як правил дорожнього руху вона не порушувала. Таких документів поліцейським надано не було, у зв`язку з чим вона висловила обурення його протиправним діям та поїхала далі. Про винесення відносно неї постанови серії ВР № 282298 від 12.04.2018 року їй взагалі не було відомо, а про її існування вона випадково дізналася нещодавно, коли їй зателефонувала державний виконавець Глухівського відділу виконавчої служби і запросила ознайомитися із відповідним виконавчим провадженням. Таким чином, зазначена постанова є незаконною, а викладені в ній фактичні обставини не відповідають дійсності, оскільки у неї наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5732540, який вона завжди має при собі під час керування автомобілем. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови піліцейський Бойченко О.О. не керувався будь-якими припустимими доказами, які б доводили її вину в скоєнні правопорушення, допустив протиправну зупинку керованого нею автомобіля та порушив її права і законні інтереси. Не ознайомив її з її правами не надав можливості подати свої пояснення і зауваження та не вручив копії постанови.

Одночасно позивач надала суду заяву про поновлення строку оскарження постанови, обгрунтовуючи її тим, що дізналась про існування оскаржуваної постанови лише нещодавно, від державного виконавця Глухівського відділу виконавчої служби, коли остання запросила її ознайомитися із відповідним виконавчим провадженням.

За таких обставин позивач просить поновити їй строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин, та скасувати як незаконну постанову серії ВР №282298 від 12.04.2018 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн.

Позивач в судове засідання не з'явилася, а представила заяву, в якій свій позов підтримала та просить справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Відзив на позов не подав.

В силу частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, для визнання будь-якого акта суб'єктів владних повноважень протиправним та його скасування необхідно встановити наявність хоча б однієї із підстав визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.1 та 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави , застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою поліцейського Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві 4 роти 3 батальйону 1 полку рядового Бойченка О.О. від 12 квітня 2018 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до даної постанови позивача було визнано винною в тому, що 12 квітня 2018 року о 14 год. 20 хв в м. Київ на АД М-06 19 км. вона керувала автомобілем «TOYOTA RAV4» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 не маючи при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п.2.1 (ґ) ПДР України.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач категорично заперечує свою вину в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. При цьому дані твердження позивача жодним чином не спростовуються. Навпаки, із представленого позивачем копії поліса обов'язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 5732540 вбачається, що станом на 12 квітня 2018 року ( тобто на час інкримінованого позивачці правопорушення), остання застрахувала свою цивільно-правову відповідальність під час керування автомобілем «TOYOTA RAV4» державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В той же час, відповідно до ч.2 вищевказаної статті, в адміністративних справахпро протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, жодних доказів, які б підтверджували правомірність винесеної ним 12 квітня 2018 року постанови серії ВР №282298, суду не надав, а також не подав і відзиву на позов, що судом відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфікується як визнання позову.

Згідно статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В той же час, за змістом частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає причини пропуску позивачем процесуального строку поважними та також вважає, сама по собі одна лише постанова в справі про адміністративне правопорушення, коли позивач категорично заперечує свою вину, при відсутності інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення позивачем даного правопорушення, не є беззаперечним доказом того, що позивач ОСОБА_1 дійсно скоїла правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача в скоєнні правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП не доведена, а тому постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 20, 77, 90, 121, 229, 242, 246, 250, 286 КАС України суд,- У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1, проживаючої АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, до поліцейського Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві 4 роти 3 батальйону 1 полку рядового Бойченка О.О., місце знаходження якого: м. Київ, вул. Народного Ополчення,9, п.і. 03151, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову поліцейського Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві 4 роти 3 батальйону 1 полку рядового Бойченка О.О. серії ВР № 282298 від 12 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. - визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Полтавську, Сумську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя