Справа № 200/14264/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 р. Справа№200/14264/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач) про визнання протиправним і скасування рішення від 11 березня 2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з нормами п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на ДВАТ шахта «Прогрес» ДП ДХК в/о Торезантрацит з 28.09.1992 року по 10.12.1992 року та періоди роботи з 16.12.1991 року по 16.09.1992 року в управлінні матеріально-технічного постачання в/о Торезантрацит, зобов'язання повторно розглянути заяву від 15 грудня 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з нормами п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та надав повний пакет необхідних документів на підтвердження права на отримання пенсії. Рішенням Управління від 11 березня 2018 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.09.1992 року по 10.12.1997 року у ДВАТ шх. «Прогрес» ДПДХК в/о Торезантрацит, так як не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи та результати атестації робочих місць, а згідно записів трудової книжки відсутнє повне вказання посади та до страхового стажу не зараховано період роботи з 16.12.1991 року по 16.09.1992 року в управлінні матеріально-технічного постачання в/о «Торезантрацит», який завірений нечітким відтиском печатки, а інших підтверджуючих документів заявником не надано. Позивач вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а спірне рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року суддею Мозговою Н.А. відкрито провадження у справі №200/14264/18-а за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 15 січня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року суддею Ушенком С.В. прийнято до провадження справу №200/14264/18-а за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 12 лютого 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року суддею Чучком В.М. прийнято до провадження справу №200/14264/18-а за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 14 лютого 2019 року.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що позивач претендує на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням пільгового стажу, проте рішенням Управління від 11.03.2018 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.09.1992 року по 10.12.1997 року у ДВАТ шх. «Прогрес» ДПДХК в/о Торезантрацит, так як не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи та результати атестації робочих місць, а згідно записів трудової книжки відсутнє повне вказання посади та до страхового стажу не зараховано період роботи з 16.12.1991 року по 16.09.1992 року в управлінні матеріально-технічного постачання в/о «Торезантрацит», який завірений нечітким відтиском печатки, а інших підтверджуючих документів заявником не надано. У зв'язку з наведеним, відповідач вважає, що рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах прийнято правомірно, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Покровському УПФУ, 15.12.2017 року звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 10-11).

Рішенням Управління від 11 березня 2018 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи з 28.09.1992 року по 10.12.1997 року у ДВАТ шх. «Прогрес» ДПДХК в/о Торезантрацит, так як не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи та результати атестації робочих місць, а згідно записів трудової книжки відсутнє повне вказання посади та до страхового стажу не зараховано період роботи з 16.12.1991 року по 16.09.1992 року в управлінні матеріально-технічного постачання в/о «Торезантрацит», який завірений нечітким відтиском печатки, а інших підтверджуючих документів заявником не надано (а.с. 14-15).

Разом з тим, в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с. 12-13) містяться записи, в тому числі, про роботу:

- № 3: 16.12.1991 року прийнятий в Управління матеріально-технічного постачання в/о «Торезантрацит» електрозварником 3 розряду;

- № 4: 16.09.1992 року звільнений за власним бажанням;

- № 5: 28.09.1992 року прийнятий в шахту «Прогрес» ДПДХК в/о Торезантрацит підземним учнем гірничого з повним робочим днем під землею;

- № 6: 06.11.1995 року переведений гірничим підземним по 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- № 7: 30.11.1994 року переведений гірничим очисного вибою підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею;

- № 8: 28.12.1995 року переведений гірничим очисного вибою підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- № 9: 20.08.1996 року Шахта «Прогрес» перетворена в Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Прогрес»;

- № 10: 14.05.1997 року Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Прогрес» перетворена в ДВАТ шх. «Прогрес» ДПДХК в/о Торезантрацит;

- № 11: 10.12.1997 року звільнений за власним бажанням.

Разом з цим, відповідно до наказу шахти «Прогрес» в/о «Торезантрацит» від 29.12.1994 року №1474, на підприємстві проведена атестація робочих місць, що також підтверджується протоколом засідання комісії по проведенню атестації робочих місць на шахті «Прогрес» в/о «Торезантрацит» (а.с. 19-23).

Також, позивачем у якості підтвердження спірного періоду роботи надані посвідчення про підвищення кваліфікації за спеціальністю гірничий очисного вибою, підземний гірничий (а.с. 24-27).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є питання підтвердження: пільгового стажу роботи позивача з 28.09.1992 року по 10.12.1997 року у ДВАТ шх. «Прогрес» ДПДХК в/о Торезантрацит, у зв'язку з тим, що не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи та результати атестації робочих місць, а згідно записів трудової книжки відсутнє повне вказання посади та страхового стажу роботи позивача з 16.12.1991 року по 16.09.1992 року в управлінні матеріально-технічного постачання в/о «Торезантрацит», який завірений нечітким відтиском печатки, а інших підтверджуючих документів заявником не надано.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом - Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно п.2 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом - Закон 1788).

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 положення Закону 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

На підставі ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до ст.62 Закону 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Разом з цим, відповідно до п. 2.4 Інструкції від 29.07.1993 року №58, записи у трудовій книжці завіряються печаткою підприємства.

На підставі пункту 4.1 вказаної вище Інструкції, у разі звільнення всі записи про роботу працівника скріплюються підписом керівника підприємства та печаткою. У разі звільнення осіб, які працювали в селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором або припинення членства в селянському (фермерському) господарстві після відповідних записів у трудових книжках, зроблених головою селянського (фермерського) господарства, трудовий стаж у цьому господарстві підтверджується підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи та завіряється печаткою місцевого органу державної виконавчої влади.

А отже, доказом правильності оформлення трудової книжки та відповідність записів про роботу працівника фактично виконуваній останнім роботи, що у свою чергу є підтвердженням стажу роботи, є правильність оформлення трудової книжки, в частині підпису керівником та скріпленням печаткою.

Таким чином, трудова книжка позивача, зокрема, в частині записів:

- № 3: 16.12.1991 року прийнятий в Управління матеріально-технічного постачання в/о «Торезантрацит» електрозварником 3 розряду;

- № 4: 16.09.1992 року звільнений за власним бажанням;

- № 5: 28.09.1992 року прийнятий в шахту «Прогрес» ДПДХК в/о Торезантрацит підземним учнем гірничого з повним робочим днем під землею;

- № 6: 06.11.1995 року переведений гірничим підземним по 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- № 7: 30.11.1994 року переведений гірничим очисного вибою підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею;

- № 8: 28.12.1995 року переведений гірничим очисного вибою підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- № 9: 20.08.1996 року Шахта «Прогрес» перетворена в Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Прогрес»;

- № 10: 14.05.1997 року Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Прогрес» перетворена в ДВАТ шх. «Прогрес» ДПДХК в/о Торезантрацит;

- № 11: 10.12.1997 року звільнений за власним бажанням (а.с. 12-13),

є належним доказом роботи позивача на вказаних посадах і у наведений період часу, оскільки відповідні записи скріплені печаткою підприємства відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58.

Відносно атестації робочого місця суд виходить з того, що вказана атестація здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, яка випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

З урахуванням наведеного, на думку суду відповідачем неправомірно не зарахований до страхового стажу позивача період роботи з 16.12.1991 року по 16.09.1992 року в Управлінні матеріально-технічного постачання в/о «Торезантрацит», який завірений нечітким відтиском печатки, а інших підтверджуючих документів заявником не надано та не зарахований до пільгового стажу позивача період роботи з 28.09.1992 року по 10.12.1997 року у ДВАТ шх. «Прогрес» ДПДХК в/о «Торезантрацит» у зв'язку з тим, що не надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи та результати атестації робочих місць, а згідно записів трудової книжки відсутнє повне вказання посади, оскільки спірні періоди роботи підтверджуються трудовою книжкою позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.02.2014 року та наказам про проведення атестації робочих місць від 11.08.1995 року, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації і, відповідно, її документальне оформлення, покладається на керівника підприємства чи організації.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження пільгового характеру роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Разом з цим суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд вважає позовні вимоги про визнання протиправним та скасування цього рішення обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги позивача про зобов'язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на ДВАТ шахта «Прогрес» ДП ДХК в/о Торезантрацит з 28.09.1992 року по 10.12.1992 року та періоди роботи з 16.12.1991 року по 16.09.1992 року в управлінні матеріально-технічного постачання в/о Торезантрацит, задоволенню не підлягають, оскільки у спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву.

Таким чином, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

А отже, спірне рішення від 11 березня 2018 року не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у спосіб захисту права, що визначений позивачем, з урахуванням висновків суду.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., з Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області підлягає стягненню 352,40 грн.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 11 березня 2018 року.

3. Зобов'язати Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 8839 від 15.12.2017 року в частині зарахування до пільгового стажу період роботи з 28.09.1992 року по 10.12.1997 року у ДВАТ шх. «Прогрес» ДПДХК в/о «Торезантрацит» та в частині зарахування до страхового стажу період роботи з 16.12.1991 року по 16.09.1992 року в управлінні матеріально-технічного постачання в/о «Торезантрацит», з урахуванням висновків суду.

4. В іншій частини позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Центральна, 13, м. Мирноград, Донецька область, 85323, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Судове рішення складено та підписано 14 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чучко В.М.