Справа № 580/156/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року справа № 580/156/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дорошенко Л.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

представника відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси адміністративну справу за позовом територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області звернулось до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області з накладенням на ТУ ДСА України у Черкаській області штрафу за невиконання судового рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 №2340/2705/18 протиправними;

- скасувати постанову про накладення штрафу від 13.12.2018 ВП №57809394.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що під час винесення постанови про накладення штрафу державним виконавцем не враховано, що ТУ ДСА України у Черкаській області 05.12.2018 звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з заявою про розяснення судового рішення та повідомило про це державного виконавця листом від 06.12.2018 вих. № 1915-03/18.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 відмовлено в задоволені заяви про розяснення судового рішення, яку отримано 13.12.2018. Цією ж датою державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на ТУ ДСА України у Черкаській області накладено штраф за невиконання судового рішення від 29.10.2018 № 2340/2705/18.

Позивач вважає, що на час прийняття державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області постанови від 13.12.2018 ВП № 57809394 про накладення штрафу на ТУ ДСА України у Черкаській області, перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення від 29.10.2018 № 2340/2705/18 ще не відновився.

З огляду на викладене, на думку позивача, до нього неправомірно застосовано штраф за невиконання рішення суду.

Представник відповідача подав відзив на адміністративний позов, у якому з посиланням на приписи Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що з моменту відкриття виконавчого провадження, боржником не вчинено жодних дій, що спрямованих на реальне виконання виконавчого листа.

Будь-яких підтверджуючих документів про виконання рішення суду не надано. Сторони виконавчого провадження є активними учасниками і зобов'язані повідомляти державного виконавця про повне чи часткове виконання рішення суду, долучати документи до матеріалів виконавчого провадження. З дій боржника не вбачається реальних намагань виконати рішення суду. Державний виконавець лише отримує формальні відписки.

У зв'язку із невиконанням рішення суду, не здійснення заходів спрямованих виконання виконавчого листа, державним виконавцем здійснено захід, що спрямований на примусове виконання та винесено постанову про накладення штрафу.

Враховуючи викладене, вважає, що державним виконавцем правомірно накладено на позивача штраф, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 14.02.2019, із занесенням до протоколу судового засідання, допущено заміну відповідача у справі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на належного відповідача управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

В ході судового розгляду спору встановлено, що на виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 перебувало виконавче провадження №57809394 з примусового виконання виконавчого листа №2340/2705/18, виданого 28.11.2018 Черкаським окружним адміністративним судом на підставі рішення суду від 29.10.2018 в частині зобовязання територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Шполянського районного суду Черкаської області Кравчуку Вадиму Миколайовичу суддівську винагороду за червень 2018 року.

Виконавче провадження відкрито постановою від 29.11.2018, копія якої направлена територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Черкаській області.

06.12.2018 територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про розяснення згаданого судового рішення.

Ухвалою судді від 10.12.2018 відмовлено в задоволенні заяви про розяснення судового рішення. Копію ухвали отримано територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області 13.12.2018.

В цей же день 13.12.2018 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу на територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду. Зобовязано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів.

Вирішуючи питання про правомірність зазначеної постанови державного виконавця, суд враховує, що в силу вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 наведеного Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців, відповідно до ч. 1 якої виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 наведеної статті передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 наведеної статті вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з частини 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, на державного виконавця покладено обовязок вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі шляхом винесення постанов право накладати стягнення у вигляді штрафу та вимог щодо виконання рішень, які є обовязковими на всій території України.

З аналізу наведених норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, вбачається, що у разі невиконання рішення суду без поважних причин виконавець зобовязаний винести постанову про накладення на боржника (юридичну особу) штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом трьох робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, постанова про накладення на боржника штрафу виноситься за умови невиконання рішення без поважних причин.

В той же час, законодавцем не визначено які саме причини для невиконання рішення суду є поважними. Поняття поважних причин є оціночним, а його вирішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на розсуд державного виконавця при вирішенні питання про наявність підстав для накладення на боржника штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 75 наведеного Закону.

На переконання суду, поважними причинами невиконання рішення суду визнаються обставини, які не залежать від волі боржника і перешкоджають, ускладнюють чи унеможливлюють виконання такого рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяви про розяснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З наведеного слідує, що подання заяви про розяснення судового рішення зупиняє перебіг строку для виконання судового рішення. Тобто, у період з моменту звернення до суду та отримання процесуального рішення за результатами вирішення питання про розяснення.

В судовому засіданні встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження №57809394 від 29.11.2018 позивач отримав 03.12.2018 та 05.12.2018 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про розяснення судового рішення, одночасно направивши державному виконавцю повідомлення від 06.12.2018 №1915-03/18 про таке звернення.

Питання про розяснення судового рішення вирішено судом ухвалою від 10.12.2018, яка в силу вимог ч. 1 ст. 256 КАС України набрала законної сили 10.12.2018.

Копія ухвали направлена територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Черкаській області та вручена останньому 13.12.2018.

Таким чином, з 05.12.2018 по 13.12.2018 перебіг строку для виконання судового рішення вважається зупиненим та не зобовязує позивача вчиняти будь-які дії на виконання рішення суду, що вказує на поважність причин невиконання рішення суду.

За частиною ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу

Тобто, державний виконавець повинен перевірити виконання рішення суду та наявність поважних причин його невиконання.

Незважаючи на вказані вимоги закону, державний виконавець не перевірив станом на 13.12.2018 поважність причин невиконання територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області рішення суду, що потягло за собою безпідставне накладення штрафу на останнє.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на ту обставину, що повідомлення територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про звернення до суду за розясненням судового рішення отримано державним виконавцем 19.12.2018, оскільки обовязок перевірки виконання судового рішення покладено на державного виконавця.

При цьому, територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області вжито заходи для повідомлення державного виконавця про звернення за розясненням судового рішення.

На переконання суду, наведене дає підстави для висновку про поважність причин невиконання територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області рішення суду та безпідставність застосування державним виконавцем штрафу за невиконання рішення без поважних причин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті перелічених положень Кодексу адміністративного судочинства України в ході судового розгляду спору відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність застосування до позивача штрафу.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій державного виконавця щодо накладення штрафу, оскільки прийняття постанов державним виконавцем у процесі примусового виконання рішень належить до безпосередніх повноважень останнього. При цьому, правові наслідки для учасників виконавчого провадження тягнуть за собою саме прийняті державним виконавцем постанови.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути пропорційно до задоволеної частини вимог за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, оскільки відповідач у справі є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 143, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 про накладення штрафу від 13.12.2018 у виконавчому провадженні №57809394.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (бул. Шевченка, 185, м. Черкаси, 18001, ) на користь територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (вул. Гоголя, 316, м. Черкаси, 18015, ), судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 960 (девятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко