Справа № 1940/1958/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/617/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року в справі № 1940/1958/18 (головуючий суддя - Подлісна І. М., м. Тернопіль, рішення складено в повному обсязі 27 листопада 2018 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2018 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що позивач наполягає на тому, що він набув права на виплату одноразової грошової допомоги як працівнику податкової міліції згідно Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707, а дії Головного управління ДФС щодо неподання до ДФС України рапорту позивача для призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції є протиправними.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року позов задоволено повністю. Визнано дії Головного управління ДФС у Тернопільській області щодо не подання до ДФС України заяви (рапорту) ОСОБА_1 від 29.05.2018 р. разом з долученими документами та висновку щодо можливості проведення грошової допомоги для прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію" неправомірними. Зобов'язано Головне управління ДФС у Тернопільській області скласти висновок за заявою ОСОБА_1 від 26.09.2018 р. про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції та направити цей висновок разом з поданими матеріалами до ДФС України.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Головне управління ДФС у Тернопільській області, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі наголошує, що позивачем при зверненні до ГУ ДФС у Тернопільській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги не було додано повного обсягу документів передбачених Постановами КМУ №707 та №850, а саме акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС.

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить відмовити в її задоволенні.

Інші особи, у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області №66-о від 30.03.2018 старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ сектору викриття кримінальних правопорушень у митній сфері оперативного управління Головного управління ДФС у Тернопільській області підполковника податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади та органів податкової міліції у запас ЗС України за п.64 підпунктом "А" (за віком) з 31 березня 2018 року.

Відділом по роботі з персоналом видано направлення №101/19-00-04-19 від 28.02.2018 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності до служби в органах податкової міліції.

За результатами ВЛК складено свідоцтво про хворобу №67 від 12.04.2018 та постановою медичної (військово-лікарської) комісії ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час та встановлено діагноз - наслідки перенесеної черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку (29.09.2010р.) у вигляді стійкого помірного цефалічного синдрому, частих церебрально-судинних пароксизмів, вести було-кохлеарних розладів. Зазначеним свідоцтвом також встановлено, що травма та захворювання пов'язане з проходженням військової служби.

18 травня 2018 року обласною медико-соціальною експертизою №1 ОСОБА_1 встановлено інвалідність - третя група, що підтверджується довідкою серії АВ №1065775.

Позивач, 29 травня 2018, звернувся до ГУ ДФС у Тернопільській області з проханням виплатити йому одноразову грошову допомогу. До заяви було додано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1065775 від 18.05.2018; довідку про грошове забезпечення №132/10/19-00-05-33 від 10.05.2018; копію паспорта; копію ідентифікаційного номера; довідку Національної акціонерної страхової компанії "ОРАНТА".

Головне управління ДФС у Тернопільській області листом №2721/6/19-00-05-44/18378 від 11.09.2018 повернуло ОСОБА_1 вищезгадані документи без задоволення.

26 вересня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги. До заяви позивачем було додано ті ж документи, що і при первинному зверненні.

Листом від 12.10.2018 №3334/6/19-00-04-19/21132 Головне управління ДФС у Тернопільській області повідомило позивача про те, що підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги у разі (загибелі) смерті або інвалідності працівника міліції, податкової міліції відсутні.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Задовольняючи адміністративний позов в повному обсязі, суд першої інстанції зазначив, що позивачем, при зверненні до Головного управління ДФС із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги від 29.05.2018 та 26.09.2018 було долучено всі документи, що передбачені п.5, 6 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції № 707 (надалі - Порядок №707). Також вказано, що Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 (далі - Порядок № 850) поширюється лише на виплату одноразової грошової допомоги працівникам міліції.

Колегія судді суду апеляційної інстанції з такими висновками не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Закон України "Про міліцію" втратив чинність 07 листопада 2015 року у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року. При цьому у пункті 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що за позивачем, якому під час перебування на службі в органі податкової міліції, встановлено інвалідність, у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з проходженням служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію".

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 07 березня 2018 року у справі № 464/5571/16-а, від 21 червня 2018 року у справі № 822/31/18 та від 28 серпня 2018 року №804/6297/17.

Відповідно до статті 23 України "Про міліцію" затверджено Порядок № 850.

Пунктом 2 Порядку № 850 установлено, що особам, які до набрання чинності (12 березня 2015 року) Законом України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» № 208-VIII (далі - Закон № 208) мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку № 707.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

Отож, у період з 12 березня 2015 року (дата набрання чинності Закону № 208-VIII) до 31 жовтня 2015 року (дата набрання чинності Порядку № 850) механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону № 565-ХІІ визначав Порядок № 707.

У справі, яка розглядається, інвалідність позивачу встановлено 18 травня 2018 року, тобто після набрання чинності Законом № 208-VIII, про призначення одноразової грошової допомоги він звернувся 29 травня 2018 року, тобто після набрання чинності Порядку № 850.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги позивач отримав після набрання чинності Законом № 208-VIII, розмір такої допомоги йому повинен розраховуватися у відповідності зі статтею 23 Закону № 565-XII (в редакції, чинній з 12 березня 2015 року) та відповідно до Порядку № 850.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 05 червня 2018 року у справі № 822/456/16, від 19 вересня у справі № 822/910/17.

Тобто відповідно до Порядку №850, для отримання права на виплату такої одноразової грошової допомоги у випадку ОСОБА_1 необхідно мати три необхідні умови, а саме установлення факту інвалідності; інвалідність повинна настати в період проходження служби у відповідних органах; захворювання або нещасний випадок (травми), повинні статися під час виконання службових обов'язків.

Встановлено, що при зверненні позивачем до Головного управління ДФС у Тернопільській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, так і з доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивачем не додано повного обсягу документів, передбачених Постановою КМУ №850, а саме акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Тернопільській області щодо не подання до ДФС України заяви (рапорту) ОСОБА_1 від 29.05.2018 р. разом з долученими документами та висновку щодо можливості проведення грошової допомоги для прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію" неправомірними та зобов'язання вчинити відповідача ці дії.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області - задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року в справі № 1940/1958/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 18 лютого 2019 року.