Справа № 160/7958/18
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
19 лютого 2019 р.Справа №160/7958/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву про забезпечення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Громадська організація «Луганська правозахисна група» про визнання рішення Дніпровської міської ради VII-скликання № 95/31 від 25.04.2018 року протиправним та нечинним, -
09 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення Дніпровської міської ради VII-скликання № 95/31 від 25.04.2018 року.
Розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 228 д від 18.02.2019 року, було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу заяви, яка перебувала в провадженні судді Барановського Р.А., у зв'язку з перебуванням судді у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку та передано судді Лозицькій І.О.
Доводи заяви про забезпечення позову обґрунтовані тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити ефективний захист, поновлення порушених прав, свобод і інтересів позивачів, у визначенні: очевидності ознак протиправності Рішення Дніпровської міської ради VII-скликання № 95/31 від 25.04.2018 року, та у подальшому задоволенні судом позовних вимог і захисті людей і членів районних у місті територіальних громад міста Дніпра, а також в захисті встановленого адміністративно-територіального устрою України у місті Дніпрі, шляхом визнання протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради VII-скликання № 95/31 від 25.04.2018 року, яке протирічить Конституції України, Рішенням Конституційних Судів, деяким положенням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що може бути унеможливлене: або потребуватиме значних зусиль та часу при виконанні рішення суду.
Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд вважає вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Так, ч. 3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів не достатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
У зв'язку з чим, суд не вбачає необхідності для розгляду заяви в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Вичерпний перелік підстав забезпечення позову визначений частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З наведених норм Закону вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.
Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Поряд з цим обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів вбачається, що Рішенням Дніпровської міської ради VII-скликання № 95/31 від 25.04.2018 року, було вирішено не утворювати районні у місті Дніпрі ради після закінчення строку повноважень.
Водночас, заявниками не надано суду доказів на підтвердження того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди їхнім правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, та для їх відновлення треба буде докласти значних зусиль і витрат.
Крім того, заявниками подано до суду адміністративний позов, в якому позовними вимогами є визнання Рішення Дніпровської міської ради (VII-скликання) № 95/31 від 25.04.2018 року протиправним та нечинним.
Тобто, зупинення дії Рішення Дніпровської міської ради VII-скликання № 95/31 від 25.04.2018 року, буде означати фактично вирішення справи по суті, що є неприпустимим.
З огляду на сукупність викладених обставин, заявниками не доведено підстав для забезпечення позову, прямо передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявників до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявників без вжиття таких заходів, суд дійшов до висновку, що клопотання заявників про забезпечення позову є необґрунтованим та передчасним у зв'язку з чим, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) про забезпечення позову про зупинення дії Рішення Дніпровської міської ради VII- скликання № 95/31 від 25.04.2018 року - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Лозицька