Справа № 561/127/19
Суддя: Дідик А. В.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

18 лютого 2019 року 16:00 год. Справа № 561/127/19

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі судового засідання Расевич Г.І.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1,

відповідача Диковицького В. І.

розглянувши в приміщенні Зарічненського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Диковицького Володимира Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до інспектора СРПП № 4 Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Диковицького Володимира Івановича про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно з постановою від 31.01.2019 року серії ДПО 18 №421276 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. У вказаній постанові зазначено, що 31.01.2019 року о 20-20 год. у смт. Зарічне по вул. Фестивальній, водій здійснив зупинку ближче 30 м від посадового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9.е Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що не порушував Правила дорожнього руху України у зв'язку з тим, що він є підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії НОМЕР_1 та орендує приміщення по АДРЕСА_1 під магазин. В оскаржувальній постанові зазначив, що поставив свій автомобіль біля приміщення магазину під погрузку товарів, а не на проїжджій частині. Він вважає, що оскільки його дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення, тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Просив суд визнати дії незаконними, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №421276 від 31.01.2019 року, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, пояснив, що у вказаний у постанові час та дату зупинив власний транспортний засіб на проїжджій частині для погрузки товарів до магазину, де здійснює підприємницьку діяльність, що по вул. Фестивальній у смт Зарічне Рівненської області поблизу посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідач інспектор СРПП № 4 Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Диковицького Володимира Івановича у судове засідання з'явився, подав заперечнння на позовну заяву у якому вказав, що вважає вимоги позивача необгрунтованими, оскільки він порушив вимоги п. 15.9 е ПДР України, тобто зупинився ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 метрів від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків. просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

31.01.2019 року відповідачем у АДРЕСА_1, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 №421276 від 31.01.2019 року, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31.01.2019 року о 20-20 год. у смт. Зарічне по вул. Фестивальній, водій здійснив зупинку ближче 30 м від посадового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9. е Правил дорожнього руху України.

Справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі за ч. 1, 2, 3 і 5 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог ст. ст. 222, 258 КУпАП та Інструкції.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, порушення правил зупинки, стоянки, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 15.9.е Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем інспектором СРПП № 4 Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Диковицьким В.І. наданий відеозапис вищевказаного правопорушення, який було досліджено у судовому засіданні та з якого вбачається, що позивач зупинив транспортний засіб марки "FORD Transit", д. н. з. 72941 РВ навпроти центрального входу до приміщення селищної ради смт Зарічне, що по вул. Фестивальній, 22, де позивач здійснює підприємницьку діяльність. Місце зупинки вказаного автомобіля знаходиться ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Суд вважає, що факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем Диковицьким В.І. доведено, оскільки відеозапис, наданий відповідачем, оцінений разом з іншими доказами по справі, як от фотографіями місця де стояв автомобіль позивача, постановою серії ДПО18 № 421276 від 31 січня 2019 року, містить докази вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та за змістом ст. 151 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом оцінено також докази позивача, а саме: копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1, Договір оренди нежитлового приміщення № 22 від 01 січня 2017 року - частину будинку АДРЕСА_1 проте вказані докази у сукупності підтверджують факт здійснення позивачем підприємницької діяльності за цією адресою, але не підтверджують факт зупинки з метою завантаження (розвантаження) вантажу 31 січня 2019 року об 20 год. 20 хв.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що відповідач виконав свій обов'язок, передбачений ч. 2 ст.77 КАС України, та надав суду докази того, що позивач скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Суд вважає за необхідне відзначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин з урахуванням приписів ст. 286 КАС України суд вважає, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297, Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови серії ДППО18 № 421276 від 31 січня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. В. Дідик