Справа № 160/1547/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
18 лютого 2019 р.Справа №160/1547/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -
15.02.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області № 138811000 від 24.01.2019 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровські області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2019 року про видачу посвідки на тимчасове проживання в Україні та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням висновків суду.
Також, 15.02.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вчиняти будь-які дії, пов'язані з примусовим видворенням громадянина Республіки Азербайджану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до набрання законної сили судового рішення у справі та його виконання.
В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає про необхідність вжиття заходу забезпечення позову оскільки невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до заподіяння шкоди його правам та законним інтересам, а також істотно ускладнить їх ефективний захист та поновлення, оскільки позивач буде вимушений до 19.03.2019 року виїхати з території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, доводи цієї заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з таких підстав.
Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з'ясування чи додаткового доказування.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов'язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було прийнято оскаржуване рішення № 138811000 від 24.01.2019 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач зазначив про те, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявлені в цій заяві, дозволять зберегти існуюче становище позивача до прийняття судом рішення у цій справі, а тому просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вчиняти будь-які дії, пов'язані з примусовим видворенням громадянина Республіки Азербайджану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до набрання законної сили судового рішення у справі та його виконання. У той же час, у редакції заяви про забезпечення позову, не обгрунтоване вжиття поняття "вчинити будь-які дії".
Однак, суд вважає, що обраний спосіб заходу який просить застосувати позивач не вірно обраний, так як серед запобіжних заходів визначених ст. 151 КАС України відсутній такий спосіб, як заборона вчиняти будь-які дії.
У відповідності до частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, такого способу забезпечення позову, як заборона вчиняти будь-які дії, нормами КАС України не передбачено.
Також, суд зазначає, що очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з'ясування чи додаткового доказування (прийнято неповноважним органом, з перевищенням наданих повноважень тощо).
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що із поданої заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається, а позивачем, не наведено суду істотних обставин та не надано достатніх доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення у зв'язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.
Судом такі підстави також не встановлені.
Окрім цього, при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.
З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.
Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст. 150-154, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков