Справа № 826/12253/17
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року (повний текст рішення виготовлено 10.12.2018) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" про стягнення заборгованості у розмірі 119 541,68 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом про стягнення з Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" заборгованості у розмірі 119 541,68 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" (02660, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 24/26, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) заборгованість в розмірі 119 541,68 грн. (сто дев'ятнадцять тисяч п'ятсост сорок одна гривня 68 коп.).

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Державним підприємством "РАДІОВИМІРЮВАЧ" подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на належних та допустимих доказах, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права . Зокрема, апелянт вказує на те, що станом на 17.11.2017 відповідачем частково погашена заборгованість з відшкодування позивачу пільгових пенсій за квітень-вересень 2017 рік. Крім того, апелянт вказує на відсутність обов'язку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій колишнім працівникам відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, оскільки підприємство не зобов'язано відшкодовувати виплачені пільгові пенсії колишнім працівникам, які мають пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці лише до 01.01.1992.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники апелянта ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали вимоги апеляційної скарги. Представник позивача ОСОБА_7 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено, що Державне підприємство "РАДІОВИМІРЮВАЧ" є юридичною особою та перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до розрахунків Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" складає 119 541,68 грн. за період з квітня по вересень 2017 року.

Відповідачем позивачу не відшкодовано витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень-вересень 2017 року пенсіонерам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_18, ОСОБА_19, що підтверджується Картками особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками № 2, та Розрахунками заборгованості відповідача перед позивачем з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками №2.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі та зазначив, що суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах до Пенсійного фонду України у вищезазначеному розмірі відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду спору не надано.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, щодо наявності обов'язку Підприємства по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно із п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають відшкодуванню. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону.

Відповідно до вимог п.п. 6.4 та 6.5 Інструкції - розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7) які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій орган Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 08 до 01 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно п. 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

При цьому, обов'язок здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначеної на пільгових умовах особі, яка має стаж, що дає право на призначення цієї пенсій, належить або підприємству, на якому працювала така особа, або його правонаступнику.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу підприємства позивачем направлено розрахунки заборгованості відповідача перед позивачем з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками №2, виплачених за квітень-вересень 2017 року пенсіонерам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_18, ОСОБА_19, які були отримані відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями повідомлень про вручення поштових відправлень.

Наразі, відповідач заперечує наявність у нього обов'язку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, оскільки не зобов'язаний відшкодовувати пільгові пенсії колишнім працівникам, які мають пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, набутий лише до 01.01.1992, що є підставою для виплат пенсій саме позивачем.

Разом з тим, зазначені доводи апелянта спростовуються наявними в матеріалах справи копіями довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та трудових книжок ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4.

Крім того, постановою Деснянського районного суду міста Києва від 25.09.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015, встановлено, що пільговий стаж ОСОБА_3 фактично обраховується в період з 28.06.1977 по 10.05.1978 та з 11.08.1980 року по 07.03.1995; час проходження ОСОБА_3 строкової військової служби з 14.05.1978 по 23.05.1980 зараховується до стажу його роботи, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу громадянин навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі або займав посаду, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Законів "Про пенсійне забезпечення" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та становить більше 17 років роботи регулювальником радіоапаратури. А тому робота за професією регулювальника до 21.08.1992 є спеціальним стажем для отримання ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах без будь-яких додаткових для цього вимог. Отже, стаж роботи ОСОБА_3, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за списком №2, у повній мірі відповідає вимогам ст. 13 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до постанови Дарницького районного суду міста Києва від 15.05.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015, ОСОБА_20 у період з 22.08.1983 по 03.06.1993 працював в КП "Радіовимірювач" на посаді випробувача деталей та приладів електронної техніки, що включається до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваного Кабінетом Міністрів України, тому останній має право на пільгове пенсійне забезпечення, тобто на призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 13.10.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015, встановлено, що ОСОБА_4 має право на державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вищевказані обставини були досліджені та встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Зазначеним вище особам пенсія призначена відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, обов'язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій призначених у порядку ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», покладений саме на відповідача.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що предметом спору у даній справі є саме стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, а не спір щодо права, порядку та розміру пенсій, призначених певним працівникам.

Відповідачем не заперечується факт наявності обов'язку по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень-вересень 2017 року пенсіонерам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, а також те, що вказані пенсіонери мають право на державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в разі не сплати її в добровільному порядку, вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Разом з тим, відповідно до наданих відповідачем платіжних доручень № 121 від 17.05.2017, № 188 від 29.05.2017, № 527 від 13.09.2017 (а.с.26-28), до звернення позивача із даним позовом до суду, Державним підприємством "РАДІОВИМІРЮВАЧ" сплачено платежі по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень-вересень 2017 року у загальному розмірі 39 631,89 грн.

Крім того, до апеляційної скарги апелянтом долучено платіжні доручення № 697 від 16.11.2017 про сплату заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за липень 2017 року в розмірі 12409,67 грн. та № 710 від 17.11.2017 про сплату заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за серпень-жовтень 2017 року в розмірі 38024,33 грн.

Втім, із заперечень позивача наданих суду першої інстанції вбачається, що зазначені суми були зараховані пенсійним органом у сплату боргу, який виник раніше, на підставі пункту 5.4 постанови Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 «Про затвердження порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів», а тому підприємство зобов'язано відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень-вересень 2017 року у розмірі 119 541,68 грн.

З цього приводу колегія суддів зазначає про наступне.

Порядок обліку надходження сум платежів, визначено постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 «Про затвердження порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів» ( далі - Порядок № 21-2).

Облік надходження сум платежів до органів Пенсійного фонду в картках особових рахунків платників проводиться на підставі документів, зазначених у пункті 2.4 розділу II цього Порядку (п.5.1 Порядку № 21-2).

Для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників за видами платежів органи Пенсійного фонду проводять облік надходження сум платежів згідно з їх призначенням (п 5.2. Порядку № 21-2).

Відповідно до п 5.4. Порядку № 21-2 операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів.

Разом з тим, показники про надходження сум платежів повинні бути відображені в картках особових рахунків платників. При обробці документів про сплату сум платежів в автоматичному режимі платіж заноситься до картки особового рахунку платника, який відповідає його виду та рахунку, відкритому відповідним органом Пенсійного фонду для його зарахування. Відповідальною особою, яка проводить їх обробку, за зовнішніми ознаками перевіряються дані заповнення реквізиту «Призначення платежу» (п.5.3. Порядку № 21-2).

З наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень вбачається, що призначенням платежу підприємством зазначено: призначення платежу « * 101; 14308109; пільгова пенсія власні кошти рег.130110» із вказівкою відповідного періоду за який проводиться оплата. Підприємством самостійно сплачено заборгованість, що заявлена до стягнення у розмірі 52041,56 за період квітень-вересень 2017 року.

Крім того, за правилами пункту 1 частини другої статті 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон N 2464-VI) платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частини друга, третя статті 25 Закону N 2464-VI).

При цьому за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (частина шоста статті 25 Закону N 2464-VI).

Отже, право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано управлінню ПФУ лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею.

Таким чином, правові підстави для зарахування коштів, сплачених Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за спірні періоди, на інші платежі, у позивача відсутні.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа № 21-60а11) та постанові Верховного суду від 06 березня 2018 року (справа №812/1112/17.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів звертає увагу, що право самостійно визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, натомість органи пенсійного фонду не наділені правом чи обов'язком змінювати будь-яким чином призначення платежу, якщо таке встановлено платником.

Станом на час звернення позивача до суду відповідач не мав боргу по відшкодуванню понесених пенсійним органом витрат по виплаті та доставці пільгових пенсій, призначених відповідно Списку № 2 в розмірі 39631,89 грн.

В подальшому, у листопаді 2017 року відповідачем додатково сплачено борг в розмірі 50 434,00 грн.

Відтак, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" на користь пенсійного органу, з урахуванням сплачених сум за спірний період складає 29 475,79грн. (119541,68 - (39631,89+50 434,00).

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції зазначила, що станом на листопад 2018 року за відповідачем обліковувалася загальна заборгованість в розмірі 42 150, 68 грн., разом з тим доказів на підтвердження зазначеного не надала, пояснити обставини щодо виникнення та обліку за відповідачем зазначених сум заборгованості не зміг.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" про стягнення заборгованості у розмірі 119 541,68 грн. Рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог про стягнення з Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в сумі 90 065,89 грн. слід скасувати з ухваленням в цій частині нової постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи .

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, постанова суду першої інстанції - скасуванню в частині задоволених вимог про стягнення з Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в сумі 90 065,89 грн. слід скасувати з ухваленням в цій частині нової постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В частині стягнення з Державного підприємства "Радіовимірювач" на користь Головного управління Пенсійного фонду України заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 2 за квітень - вересень 2017 року у сумі 29 475,79 грн. - залишити без змін.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "РАДІОВИМІРЮВАЧ" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року задовольнити частково

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року скасувати в частині стягнення з Державного підприємства "Радіовимірювач" на користь Головного управління Пенсійного фонду України заборгованості в розмірі 90 065,89 грн.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного підприємства "Радіовимірювач" на користь Головного управління Пенсійного фонду України заборгованості в розмірі 90 065,89 грн. - відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено - 14.02.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю.Кучма