Справа № 804/8189/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 804/8189/15

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Троянов А.С.

за участі представника позивача Рисіна О.О.

представника відповідача Атрошенко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 р. (суддя Ільков В.В., повне судове рішення складено 20.11.2018 р.) про відмову у задоволенні заяви Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі № 804/8189/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремекскаватормаш» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2015 р. частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремекскаватормаш» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Криворізька південна ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.06.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 17 300 688 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено. Постанова набрала законної сили 09.03.2016 р.

28.04.2017 р. Криворізька південна ОДПІ звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у якій заявник просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2015 р. у справі № 804/8189/15 в частині здійснення взаємовідносин ТОВ «Ремекскаватормаш» з ТОВ «Пріоритет-ВЛ» на загальну суму 265194,00 грн., у тому числі основний платіж -176796,00 грн., штрафні санкції - 88398,00 грн.; прийняти нову постанову у справі № 804/8189/15, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Ремекскаватормаш» з ТОВ «Пріоритет-ВЛ» на суму 265194 грн., у тому числі основний платіж - 176 796,00 грн., штрафні санкції - 88 398,00 грн.

В обґрунтування заяви вказано, що контролюючому органу стало відомо про вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 р. (кримінальне провадження №1-кп/642/12 по справі № 642/11332/14) щодо директора ТОВ «Пріоритет-ВЛ», яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємство), а тому зазначене підприємство знаходилось поза межами контролю формальних (номінальних) директорів, а від імені контрагентів невідомі особи лише оформляли відповідні документи, які фіксували факт здійснення фіктивних операцій.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 р., яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 р., в задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04.09.2018 р. скасовані ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 р. та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 р., справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 р. в задоволенні заяви Криворізької південної ОДПІ про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2015 р. відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2015 р. в зазначеній вище частині та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в частині збільшення суми грошового зобов'язання на суму 265194 грн., в тому числі основний платіж - 176796 грн., штрафні санкції - 88398 грн. Апелянтом зазначено про неврахування судом першої інстанції наявності вироку відносно директора контрагента позивача, а також позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові по цій справі, відповідно до якої обставини фіктивності підприємницької діяльності нівелюють висновки про товарність господарських операцій позивача з таким підприємством.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

При розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами судом першої інстанції встановлено, що вирок Ленінського районного суду м. Харкова у справі про звинувачення директора контрагента позивача не може бути безпосередньо причинним наслідком неправомірного формування позивачем податкового кредиту. Ленінським районним судом м. Харкова не надана оцінка реальності здійснення господарських операцій між ТОВ «Пріоритет-ВЛ» і ТОВ «Ремекскаватормаш».

Крім того, вирок Ленінського районного суду м. Харкова винесено 26.01.2015 р., проте, Дніпропетровським окружним адміністративним судом постанова у справі № 804/8189/15 прийнята 21.10.2015 р., тобто на момент розгляду справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом вирок Ленінського районного суду м. Харкова вже містився в Єдиному державному реєстрі судових рішень та відповідна інформація містилась в електронних базах органів ДФС України, тобто станом на дату розгляду адміністративної справи №804/8189/15 та прийняття рішення у ній 21.10.2015 р. відповідач знав про наявність судового розгляду у кримінальній справі.

Враховуючи те, що під час розгляду справи № 804/8189/15 у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2015 р. у справі № 804/8189/15 судом досліджено та встановлено реальність господарських відносин між ТОВ «Ремекскаватормаш» та ТОВ «Пріоритет-ВЛ», на підтвердження яких позивачем надано належним чином оформлену первинну документацію, з урахуванням наданих працівником ТОВ «Ремекскаватормаш» на виконання ухвали суду від 08.11.2018 р. нотаріально посвідчених пояснень, в яких менеджером детально описано дії з укладання договору купівлі-продажу з ТОВ «Пріоритет-ВЛ» та отримання від ТОВ «Пріоритет-ВЛ» ремонтних послуг, беручі до уваги принцип індивідуальної відповідальності платника податків, суд першої інстанції вважав обставини, наведені відповідачем у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, такими, що не спростовують фактів, покладених в основу судового рішення, такі обставини існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, тому не породжують підстав для застосування інституту перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2015 р. в справі № 642/11332/14 ОСОБА_4 (засновника ТОВ «Пріоритет-ВЛ») визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво). Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, суд встановив, що він не мав наміру здійснювати господарську діяльність, за грошову винагороду придбав ТОВ «Пріоритет-ВЛ» шляхом внесення від свого імені до статутного капіталу товариства майнового внеску та у подальшому видав довіреність невстановленим особам на представництво інтересів ТОВ «Пріоритет-ВЛ» в органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вирок набрав законної сили 26.02.2015 р.

Виключний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами встановлений частиною 2 статті 361 КАС України в редакції, що діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України.

Відповідно до цієї норми процесуального права підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

За змістом зазначеної норми нововиявлена обставина має бути достовірно встановленою і не потребувати свого доведення. Тобто, йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові. Це мають бути обставини, факти, а не докази. При цьому вони повинні бути істотними, такими, що якби були відомі раніше, суд ухвалив би інше рішення. Такі обставини та факти повинні бути нововиявленими, а не новими та не такими, що змінилися, а також повинні були існувати на час вирішення справи.

Обставини, на які посилається відповідач, а не є нововиявленими в розумінні ст. 245 КАС України.

Наявність вироку суду, що набрав законної сили, може бути нововиявленою обставиною тільки у разі встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі.

Тобто, встановлення вироком суду інших фактів не є нововиявленою обставиною.

Також неможливо розцінити як істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, наявність такого вироку та встановлення ним певних обставин.

Суд зазначає, що на час прийняття судового рішення, яке контролюючий орган просить переглянути за нововиявленими обставинами, вирок Ленінського районного суду м. Харкова набрав законної сили, що дає підстави вважати, що контролюючому органу обставини, що стали підставою для звернення до суду із даною заявою, були відомі на час розгляду справи по суті.

Суд вказує, що фактично відповідач із посилання на вирок Ленінського районного суду м. Харкова просить здійснити переоцінку доказів (первинних документів, якими позивач підтверджує фактичне здійснення господарських операцій), оцінених судом першої інстанції у процесі розгляду справи, вказуючи, що обставини, встановлені цим вироком щодо фіктивності підприємницької діяльності ТОВ «Пріоритет-ВЛ» нівелюють висновки про товарність господарських операцій позивача з цим товариством, а отже і правомірність формування позивачем валових витрат за цими операціями.

Відповідно до ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 361 КАС України, суд не може вважати такі обставини підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки під час здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, суд не може здійснювати переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, а також приймати докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Крім того, контролюючим органом не доведено, що вирок Ленінського районного суду м. Харкова як істотна для справи обставини, що не була встановлена судом, не була і не могла бути відома контролюючому органу на час розгляду справи, оскільки, як зазначено вище, вирок набрав законної сили 26.02.2015 р., тобто за вісім місяців до ухвалення постанови суду, та відповідач як територіальний орган ДФС не міг не знати про наявність такого вироку.

Статтею 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Елемент змісту принципу верховенства права ЄСПЛ розглянув у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року, за позицією якого у рішенні в цій справі Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 р. про відмову у задоволенні заяви Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі № 804/8189/15 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 р. про відмову у задоволенні заяви Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі № 804/8189/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремекскаватормаш» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 13.02.2019 р. та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 14.02.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко