Справа № 0640/4406/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про залишення позовної заяви без розгляду двічі не з'явився)

11 лютого 2019 року м. Житомир справа № 0640/4406/18

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача Зотов А.О.,

представник третьої особи Шевчук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії, Третя особа: Головне управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та незаконними дії, визнання протиправними, незаконними та скасування наказів, зобов'язання прийняти наказ про звільнення, нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди 22338,00 грн,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправними та незаконними дії, визнання протиправними, незаконними та скасування наказів, зобов'язання прийняти наказ про звільнення, нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди 22338,00 грн.

Ухвалою суду від 14.09.2018року було відкрито провадження в даній адміністративній справі і її призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.11.2018року відповідно до результатів повторного автоматизованою розподілу справ справу прийнято до провадження та призначено до подальшого розгляду за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні 03.12.2018року була оголошена перерва для витребування нових доказів по справі.

В підготовчому судовому засіданні 18.12.2018року була оголошена перерва за клопотанням представника Позивача для підготовки до судового засідання.

15.01.2019року представник Позивача подала заяву про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог.

В підготовчому судовому засіданні 16.01.2019року була оголошена перерва у зв'язку із збільшенням Позивачем позовних вимог та за клопотанням представника Позивача для підготовки до судового засідання та для реалізації права на правничу допомогу у справі.

В підготовчому судовому засіданні 30.01.2019року була оголошена перерва за клопотанням нового представника Позивача для підготовки до судового засідання.

30.01.2019року до суду надійшло клопотання представника Відповідача про залишення позову без розгляду по причині пропуску Позивачем строків для звернення до суду.

В судовому засіданні представники Позивача уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що Позивач після закінчення в липні 2014року Львівського державного університету внутрішніх справ за спеціальністю "практична психологія" був призначений на службу на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів Лугинського РВ УМВС України в Житомирській області. 05.12.2014 року Позивач подав рапорт та прохання батьків до Відповідача про призначення Позивача на посаду за спеціальністю. Такі звернення залишилися без задоволення. 16.01.2015року Позивач подав рапорт про звільнення з посади за сімейними обставинами, а саме - переїзд на постійне проживання до Чеської Республіки.

Як стало відомо Позивачу в березні-квітні 2018року, Відповідач протиправно та незважаючи на рапорт Позивача про звільнення, провів службове розслідування та звільнив Позивача зі служби з 26.03.2015року за порушення дисципліни. Представники Позивача зазначили, що про проведення такого службового розслідування та про звільнення зі служби Позивача в установленому порядку та строки не повідомляли.

Такі протиправні дії Відповідача Позивачем були оскаржені до МВС України і після отримання 23.08.2018року відмови в задоволенні звернень Позивача Позивач в тримісячний термін звернувся із позовом до суду.

Представник Відповідача, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії, проти позову заперечив і пояснив, що Позивачем не подавалося жодних рапортів на звільнення з органів внутрішніх справ. З 31.01.2015року Позивач не вийшов на службу після відпустки. По цьому факту було призначено та проведено службове розслідування. За результатами такого розслідування було встановлено, що Позивач з 31.01.2015року відсутній на службі. Зі слів матері Позивача було встановлено, що ОСОБА_5 перебуває за межами України (в Чеській Республіці) та не бажає продовжувати службу в органах міліції.

На думку представника Відповідача, такі дії свідчили про порушення Позивачем службової дисципліни і стали підставою для його звільнення зі служби.

За зверненням Позивача в травні 2018року було призначено повторне службове розслідування, результати якого підтвердили висновки попереднього службового розслідування та правомірність звільнення Позивача зі служби.

В судовому засіданні представник Третьої особи, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, проти позову заперечив і пояснив, що Позивач та його представники помилково ототожнюють рапорт Позивача про звільнення з конкретної посади із звільненням служби в міліції в цілому.

Заслухавши доводи представників Позивача, доводи представника Відповідача та Третьої особи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд робить висновок про наявність підстав за результатами підготовчого судового засідання для задоволення клопотання представника Відповідача та залишення позову без розгляду з причин пропуску Позивачем строків для звернення до суду з огляду на таке.

Так, як зазначено в уточненому позові Позивача, подання даного позову до суду зумовлено виключно рішеннями Відповідача - наказом №250 від 27.02.2015року про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справи за грубе порушення дисципліни, яке виразилося у невиході на службу без поважних причин, та наказом № 77 о/с від 26.03.2015року про таке звільнення.

За приписами ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Такий строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог статті 21 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N3460-IV, дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

З даним позовом до суду Позивач звернувся лише 07.09.2018року.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Аналогічно, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 03.05.2018 р. справа N 826/6380/17, адміністративне провадження N К/9901/28580/18.

Суд не приймає до уваги доводи Позивача та його представників в суді відносно того, що Позивач своєчасно та в повній відповідності подав рапорт від 16.05.2014року про звільнення зі служби в органах внутрішніх справ.

По-перше, в силу вимог п.21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114, Позивач як особа начальницького складу органів внутрішніх справ зобов'язаний проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Відповідно до вимог п.10.9. Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.11.2010 N 550 протягом усього робочого дня дільничний інспектор зобов'язаний у встановленому начальником міськрайоргану внутрішніх справ або начальником міліції громадської безпеки порядку підтримувати зв'язок з черговим по міськрайоргану внутрішніх справ і своїм безпосереднім керівником.

По-друге, відповідно вимог п.68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114, особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

По-третє, відповідно до долученого представником Позивача повідомлення, такий рапорт Позивачем був направлений Відповідачу 28.01.2015року через поштове відділення "Ємільчино-1" Ємильчинського району Житомирської області.

Разом з тим, відповідно до дослідженого судом повідомлення Державної прикордонної служби Позивач в період з 16.01.2015року по 12.07.2015року знаходився за межами території України, а тому фізично не мав можливості вчинити такі дії.

Суд не приймає до уваги доводи Позивача та його представників в суді відносно того, що Позивач дізнався про порушення своїх прав та законних інтересів оскаржуваними наказами лише в березні-квітні 2018року.

По-перше, в силу особливостей проходження служби Позивач повинен був знати про наслідки невиходу на службу без поважних причин з 30.01.2015року.

Більш того, відповідно до дослідженого судом повідомлення Державної прикордонної служби Позивач в період з 12.07.2015року по 09.10.2015року знаходився в межах території України.

По-друге, про результати службової перевірки та винесення оскаржуваних наказів Позивач був повідомлений листом від 07.04.2015року за вих.№876.

Суд враховує доводи Позивача та його представників в суді відносно того, що Позивачу копії оскаржуваних наказів були вручені на запит від 15.03.2018року.

Разом з тим, суд вважає безпідставними доводи представників Позивача, що саме оскарження Позивачем вказаних наказів до МВС України є тією причиною, що перешкоджала своєчасному, протягом трьох місяців, зверненню до суду із вказаним позовом.

Таким чином, Позивачем не надано суду жодних належних доказів наявності об'єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду протягом встановленого строку, не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску Позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_5 подана з пропуском строків для звернення до суду, а зазначені ним причини є неповажними, що в силу вимог п.8 ст.240 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 2, 90, 122, 123, 183, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_5 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправними та незаконними дії, визнання протиправними, незаконними та скасування наказів, зобов'язання прийняти наказ про звільнення, нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди 22338,00 грн залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 КАС України та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст ухвали складено 15.02.2019року