Справа № 280/4437/18
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 січня 2019 року 16 год. 47 хв.Справа № 280/4437/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Мажара О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 25 від 19.07.2018 «Про скасування рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання № 6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)».

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що рішення Розумівської сільської Ради Запорізького району Запорізької області № 6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд гр. ОСОБА_3.», є актом одноразового застосування, вичерпало свою дію фактом його виконання, а тому не може бути скасовано чи змінено органом місцевого самоврядування після його виконання. Вказує, що оскільки ОСОБА_3, володіє житловим будинком, який розташовано на земельній ділянці розміром 3248 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності, оскаржуване рішення опосередковано впливає й порушує права та інтереси ОСОБА_3, на отримання земельної ділянки у власність і є перешкодою у проведенні передбачених законом дій, спрямованих на приватизацію земельної ділянки. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати спірне рішення відповідача.

Відповідач позов не визнав, у письмовому відзиві від 30.11.2018 вх. № 39229 посилається на те, що законодавством визначено право ради скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни. Зазначає, що скасуванню рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» слугувало ряд порушень законодавчих норм. Зокрема, громадянкою ОСОБА_3 порушені строки виконання вказаного рішення, а також, норми Закону України «Про землеустрій». З огляду на таке, стверджує, що відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

Представник позивача, у відповіді на відзив відповідача, яка надійшла до суду 03.12.2018 вказала, що Долинська сільська Рада Запорізького району Запорізької області вийшла за межі своїх повноважень при винесенні оскаржуваного рішення, адже сільська рада та її виконавчий комітет не наділені повноваженнями щодо скасування ненормативних правових актів місцевого самоврядування, які є актами одноразового застосування, та вичерпали свою дію фактом їхнього виконання. Вказує, що ОСОБА_3, не порушувала строків виконання рішення № 6 від 26.03.2015 Розумівської сільської ради Запорізького району, Запорізької області (шостого скликання) «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд гр. ОСОБА_3.», виходячи з того, що в рішенні ці строки носять виключно рекомендаційний характер. Щодо порушення вимог Закону України «Про землеустрій» зазначає, що на земельній ділянці, на якій розташований житловий будинок, власником якого є ОСОБА_3, наявне незавершене будівництво споруди, яка на даний час не може бути здана в експлуатацію, тому на неї не оформлені правовстановлюючі документи. Між тим зауважує, що положення ст.55 Закону України «Про землеустрій» передбачають подання копій правовстановлюючих документів лише за умови, якщо права власності на такі обєкти зареєстровані. Стверджує, що Долинська сільська Рада Запорізького району Запорізької області не спростувала твердження та аргументи позивача стосовно суті позовних вимог, а тому, просить позов задовольнити.

В свою чергу, представник відповідача у своїх запереченнях від 13.12.2018 вказав, що сільська рада має право свої рішення зупиняти, змінювати та скасовувати. Так, скасування рішень органу місцевого самоврядування, є наслідком припинення дії відповідних раніше прийнятих актів. Вказує, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. А тому стверджувати, що рішення Ради носить рекомендаційний характер є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, вважає, що Долинська сільська рада мала законні підстави для прийняття спірного рішення та просить відмовити у позові.

Ухвалою суду від 06.11.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/4437/18. Призначено підготовче судове засідання на 29.11.2018.

Протокольною ухвалою суду від 29.11.2018 відкладено підготовче судове засідання на 20.12.2018.

Протокольною ухвалою суду від 20.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 10.01.2019.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених в адміністративному позові. Просить суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві. Просить суд відмовити у задоволені позову.

У судовому засіданні 10.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Зважаючи на те, що суддя Максименко Л.Я. з 12.01.2019 по 27.01.2019 перебувала у відпустці, що підтверджується довідкою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2019 № 02-35/19/11 (копія долучена до матеріалів справи), повний текст рішення виготовлено у перший робочий день, а саме 28.01.2019.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

26.03.2015 Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області (шостого скликання) прийнято рішення № 6 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд гр. ОСОБА_3.». Пунктом 1 рішення надано дозвіл гр. ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення та встановлення меж земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд в натурі на місцевості, розташованої в АДРЕСА_1.

27.06.2018 до Долинської сільської Ради Запорізького району Запорізької області представником ОСОБА_3 було подано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для підписання акту погодження меж з суміжними власниками та землекористувачами земельної ділянки.

19.07.2018 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області винесено рішення № 25 «Про скасування рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання № 6 від 26 березня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» гр. ОСОБА_3, АДРЕСА_1».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частинами 9 та 10 ст. 59 вказаного Закону визначено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Конституційним Судом України у рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що системний аналіз положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

В той же час, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб'єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Етапом відведення земельної є присвоєння їй кадастрового номера та реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та стає об'єктом цивільних прав.

Відтак, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є актом індивідуальної дії та вичерпує свою дію, якщо у встановленому законом порядку така земельна ділянка сформована як об'єкт цивільних прав та їй присвоєно кадастровий номер.

Згідно долученої до матеріалів справи технічної документації судом встановлено, що земельній ділянці, розташованій за адресою АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2. Весь пакет технічної документації готовий та був поданий для підписання акту погодження меж з суміжними власниками та землекористувачами.

Відтак, суд доходить висновку, що в даному випадку, рішення Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (шостого скликання) від 26.03.2015 № 6 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд гр. ОСОБА_3.» є актом індивідуальної дії та вичерпало свою дію фактом його виконання.

Тому, скасовуючи рішення Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (шостого скликання) від 26.03.2015 № 6 відповідач порушив принцип правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права, не дотримався гарантій стабільності суспільних відносин та прав позивача на реалізацію суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Також слід зазначити, що у відзиві на адміністративний позов відповідач посилається на те, що підставою для скасування рішення № 6 від 26.03.2015 стало по-перше, невиконання позивачем вимог п. 2 рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання Розумівської сільської ради № 6 від 26.03.2015 в частині дотримання тримісячного строку замовлення виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зверталась ще у 2015 році до землевпорядної організації із питанням розробки технічної документації із землеустрою, про що з ФОП ОСОБА_4 укладено договір № 03/01/2015 від 03.01.2015. На виконання вказаного договору була розроблена відповідна технічна документація, однак, орган місцевого самоврядування без обґрунтування підстав відмовляв у її розгляді. У зв'язку із цим, 18.06.2018 ОСОБА_3 звернулась до іншої організації, а саме ФОП ОСОБА_5 із заявою про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, п. 2 рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання Розумівської сільської ради № 6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд гр.ОСОБА_3.» було рекомендовано позивачці у тримісячний термін замовити виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості в ліцензованій землевпорядній організації.

Відтак, доводи відповідача про порушення ОСОБА_3 строків виконання рішення № 6 від 26.03.2015 є безпідставними, оскільки п. 2 вказаного рішення носить рекомендаційний, а не зобов'язальний характер.

Більш того, вказана підстава не була зазначена в оскаржуваному рішенні, як обставина, що потягла за собою прийняття спірного рішення.

Також, за твердженням відповідача, підставою для скасування рішення № 6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд гр.ОСОБА_3.» стало порушення вимог ст. 55 Закону України «Про землеустрій», оскільки в наданій технічній документації були відсутні правовстановлюючі документи на всі об'єкти нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці.

Суд зазначає, що в даному випадку посилання відповідача на положення ст. 55 Закону України «Про землеустрій» також є безпідставним, оскільки п.п. «є» вказаної норми Закону говорить про необхідність долучення копій правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об'єкти зареєстровані). Тобто, вказані положення Закону допускають можливість відсутності у складі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі копій правовстановлюючих документів, якщо права власності на такі об'єкти не зареєстровані.

Відтак, обґрунтуванням відповідачем оскаржуваного рішення положеннями Закону України «Про землеустрій» не відповідає змісту законодавчо закріплених положень щодо складу технічної документації.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на пункт 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), суд дійшов висновку, що відповідач, накладаючи на позивача штрафні санкції, не врахував всіх обставин, а тому виніс необґрунтовану постанову.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, відтак оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 704,80 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративий позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Центральна, 37, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 25 від 19.07.2018 «Про скасування рішення тридцять сьомої сесії шостого скликання № 6 від 26.03.2015 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)».

Стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704,80 грн. (три сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.01.2019.

Суддя Л.Я. Максименко