Справа № 521/18380/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 р. Справа № 521/18380/18

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Целух А. П.

Час і місце ухвалення: 16:11 год. м. Одеса

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС України на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС України про скасування постанови про порушення митних правил.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил - задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що декларантом невірно зазначено вагу нетто, що в свою чергу спричинило недобір митних платежів, оскільки у відповідності до ЗУ «Про митний тариф» від 19.09.2013 року основною одиницею виміру зазначеного товару під час митного оформлення є кілограм. При цьому апелянт зазначає, що позивач може й не мав мети настання наслідків, але мав усвідомлювати можливість настання наслідків у вигляді неналежної сплати митних платежів, а отже є об'єктивна сторона події вчинення правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2018 року співробітниками Одеської митниці ДФС України було складено протокол про порушення митних правил №2543/50000/18 у зв'язку із вчиненням гр. України, ОСОБА_2 порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, посилаючись на те, що декларантом ТОВ «СЕГАЛ ПЛЮС», ОСОБА_2 при поданні до Одеської митниці ДФС за №UA500060/2018/025301 вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недоврахування митних платежів у сумі 45125,73 грн.

03.10.2018року начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС, Бондарем В. В. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №2543/50000/18, за ознаками вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. Позивач визнаний винним у вчиненні порушення митних правил і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення становить 135 377,19гривень.

З даної постанови вбачається, що 16.05.2018 року між ТОВ„ВАРГАРД РЕСУРС (Україна) та компанією-постачальником „YIWU DESHI IMP.&;EXP.CO.,LTD (Китай) було укладено контракт №YDIEVR1806 щодо поставки в Україну товарів.

В межах наведеного зовнішньоекономічного контракту до зони діяльності Одеської митниці ДФС прибув товар «Замки, іграшки, вентилятори, крючки, ліхтарики, світильники, масажери…»

16.08.2018 декларантом ТОВ„СЕГАЛ ПЛЮС, ОСОБА_2 була подана митна декларація в електронному вигляді до відділу митного оформлення. Декларація була прийнята до митного оформлення поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС, митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», зареєстрована Одеською митницею ДФС за №UA500060/2018/025301.

Відповідно до граф електронної митної декларації (ЕМД) №UA500060/2018/025301 було заявлено зокрема товар №3 «Замки висячі з недорогоцінних металів в асортименті 30180шт.», вагою нетто 8594кг.

Під час здійснення митного контролю було проведено митний огляд товару в контейнері ZCSU9021827, в результаті якого встановлено, що опис товару відповідає заявленому в ЕМД, проте вагові характеристики товару не відповідають відомостям, заявленим у ЕМД та товаросупровідних документах (ТСД), а саме вага нетто товару складає 10 225 кг. Таким чином, вага нетто збільшилась на 1631кг, що в свою чергу спричинило недоврахування митних платежів у сумі 45125,73грн.

Не погодившись з постановою про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому оскаржувана постанова має бути скасована, а провадження по справі про порушення митних правил - закрито, оскільки заявлені позивачем дані відповідають товаросупровідним документам.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Нормами матеріального права, які регулюють дане питання, є Митний кодекс України від 13 березня 2012 року № 4495-VI та Податковий кодекс України від 2грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до ч.1 ст. 458 Митного кодексу України (МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що при заповненні митної декларації, а саме графи 38 "вага нетто" митної декларації форми МД-2 зазначена позивачем вага відрізнялась від встановленої в подальшому митним органом.

Правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2, додаткових аркушів до нього форми МД-3, специфікації форми МД-8, порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6, випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8 визначаються Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок), що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за № 1372/21684

Відповідно до ч. 1 розділу "Графа 38 "Вага нетто (кг)" вказаного Порядку у графі зазначається в кілограмах вага товару, описаного в графі 31 МД, без будь-якої упаковки (якщо описом цієї графи не передбачено інше) згідно з товаросупровідними документами. Якщо у відомостях про вагу нетто, що містяться в товаросупровідних документах, є розбіжності, то відомості зазначаються згідно з одним з таких документів на вибір Декларанта або визначені за результатами зважування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що кількість же задекларованого позивачем товару відповідає зазначеній у митній декларації №UA500060/2018/025301, доказом чого слугують відповідні відмітки, проставлені посадовими особами в акті про проведення огляду товарів від 16.08.2018 року. Згідно з вказаним актом, огляд був проведений Одеською митницею ДФС у повному обсязі. Даний факт підтверджує, що фактична кількість товару (замків) відповідає товаросупровідним документам та заявленій у митній декларації кількості 30 180шт.

Декларування ваги нетто товару здійснено позивачем також у повній відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від30.05.2012 №651 відповідно до ч.6ст. 257 МК України, а саме: у графі 38 МД025301 зазначено в кілограмах вагу товару, описаного в графі 31 МД, згідно з товаросупровідними документами. Джерелом інформації про вагу нетто товару слугує наданий відправником пакувальний лист від 28.06.2018 №YDIE-VR1827/1, на підставі якого позивачем і вказано вагу замків 8594кг. Доказів неправдивості цих відомостей Одеською митницею ДФС не наведено.

З огляду на зазначене колегія суддів доходить висновку, що позивач при заповненні митної декларації діяв у порядку встановленому чинним законодавство, а відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Щодо посилань апелянта на те, що позивач може й не мав мети настання наслідків, але мав усвідомлювати можливість настання наслідків у вигляді неналежної сплати митних платежів, а отже є об'єктивна сторона події вчинення правопорушення, то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

При цьому, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

За змістом статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У даному випадку, зазначення ОСОБА_2 невірної ваги нетто в декларації, як було встановлено Одеською митницею ДФС, не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу, що також вірно встановлено судом першої інстанції.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ЗУ «Про митний тариф», згідно якого основною одиницею виміру зазначеного товару під час митного оформлення є кілограм, оскільки відповідно до ст. 190 Податкового кодексу України, базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Оскільки контрактна ціна імпортованого товару (замків) виражена у грошовому еквіваленті за його одиницю (штуки), очевидно, що і фактурна, і митна його вартість залежать виключно від кількості одиниць у штуках. Тобто, навіть за умов гіпотетичних розбіжностей у вазі, база оподаткування товару залишається незмінною, що вірно встановлено судом першої інстанції.

На підставі досліджених по справі доказів колегія суддів вважає, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об'єктивної та суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 531 ч.1 п.1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС України залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 19 лютого 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова