Справа № 522/2102/19
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/2102/19
Провадження 2-а/522/250/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.02.2019 року звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що 17.01.2019 року співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено особу, яка назвалась громадянином Ірану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Ірану ОСОБА_2 порушив правила перебування іноземців в Україні - проживання без документів на право проживання в Україні. Зі слів відповідача він прибув на території України у серпні 2003 року з метою працевлаштування в одній з Європейських країн. Відповідач знаходиться на території України не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

Ухвалою суду від 07.02.2019 року провадження у справі відкрите, судове засідання призначено на 14.02.2019 року.

Судове засідання 14.02.2019 року було відкладено на 18.02.2019 року.

У судовому засіданні, що було проведено в режимі відеоконференції з Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, представник позивача - Стельмах А.М. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. ОСОБА_1, за участі перекладача Хамдард Н.Х., заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 17.01.2019 року співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено особу, яка назвалась громадянином Ірану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 правил перебування іноземців в Україні, відносно нього 17.01.2019 року складено протокол №006794.

Постановою серії ПН МОД № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Рішенням №43 від 17.01.2019 року вирішено примусово повернути в країну походження громадянина Ірану ОСОБА_1 та зобов'язано його покинути території України у термін до 30.01.2019 року.

З листа Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції Головного управління ДМС України в Одеській області Державної міграційної служби України від 17.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та в результаті судового оскарження ОСОБА_1 відмовлено у визнанні біженцем.

07.02.2019 року відносно громадянина Ірану ОСОБА_1 складено протоколом №000201 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП.

У визначений термін громадянин Ірану ОСОБА_1 з території України не виїхав.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки, громадянин Ірану ОСОБА_1, не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, враховуючи, що на момент затримання відповідача та винесення рішення ДМС у нього був відсутній паспорт громадянина Ірану та зважаючи на те, що ОСОБА_1 порушив правовий режим знаходження його на території України, а тому вважає, що є підстави для примусового видворення громадянина Ірану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. за межі території України.

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) до громадянина Ірану ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити з території України громадянина Ірану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Я.Бондар