Справа № 826/17103/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 січня 2019 року № 826/17103/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Скидан С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр"
до про Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг визнання протиправним та скасування розпорядження,
за участю:

від позивача - Мусійчук О.В.;

від відповідача - Пінчук С.Ю.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі - ТОВ "Споживчий центр") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) від 11.04.2018 № 509.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновок відповідача про те, що ТОВ "Споживчий центр" було зобов'язано здійснити перерахунок грошових зобов'язань ОСОБА_3 є безпідставним, позаяк позичальником були направлені документи, з яких неможливо встановити період проходження ним військової служби та наявності у останнього пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Крім того, надіслані ОСОБА_3 до ТОВ "Споживчий центр" ксерокопії документів не були засвідчені в установленому порядку, а тому не набули юридичної сили. Також стверджує, що право позивача на захист його прав та інтересів було нівельоване відповідачем, оскільки останній не здійснив розгляд справи про правопорушення відносно позивача, не повідомив позивача про такий розгляд, не направляв акт про порушення та рішення, складене за результатами розгляду справи про правопорушення. Звернув увагу і на те, що захід впливу не підлягав застосуванню у зв'язку з самостійним усуненням встановленого відповідачем порушення. Зазначив, що Державною регуляторною службою не було надано відповідачу погодження на проведення позапланової перевірки додержання ТОВ "Споживчий центр" вимог ліцензійних умов, отже, вважає, що у відповідача було відсутнє право на прийняття рішення про усунення порушень ліцензійних умов.

Ухвалою суду від 24.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 826/17103/18 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

14.11.2018 до суду від представника відповідача Пінчука С.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що 02.02.2018 Державною регуляторною службою України надано Нацкомфінпослуг погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернення фізичної особи про порушення її прав ТОВ "Споживчий центр". Зазначив, що позивач усунув порушення після винесення відповідачем розпорядження № 509. Звернув увагу, після проведення перевірки один примірник акта був вручений головному бухгалтеру ТОВ "Споживчий центр" та повідомлено останній про дату та час розгляду справи про правопорушення.

19.11.2018 представник позивача Мусійчук О.В. подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що відповідачем не доведено правомірності прийняття спірного розпорядження.

Одночасно з відповіддю на відзив представником позивача Мусійчук О.В. подано до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та заяву про виклик свідка.

Ухвалою суду від 22.11.2018 задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.12.2018.

Ухвалами суду, постановленими без виходу до нарадчої кімнати у підготовчому судовому засіданні 20.12.2018:

- відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідка у зв'язку з необґрунтованістю останнього та відповідно до частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

- закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 31.01.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 31.01.2019 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 31.01.2019 заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 31.01.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 02.04.2018 по 06.04.2018 посадовими особами Нацкомфінпослуг проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) ТОВ "Споживчий центр" з питань дотримання вимог законодавства у сфері надання фінансових послуг, за результатами якого складено акт від 06.04.2018 № 203/13-3/2.

Вказаним актом зафіксовано порушення ТОВ "Споживчий центр" статті 526 Цивільного кодексу України; частини першої статті 9 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності"; пункту 35 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 913.

На підставі висновків зазначеного акта позапланового заходу, відповідачем винесено розпорядження від 11.04.2018 № 509 "Про усунення ТОВ "Споживчий центр" порушень ліцензійних умов", яким зобов'язано позивача усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 03.05.2018.

Не погодившись з вказаним розпорядженням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) № 37801/97 від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб'єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб'єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб'єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб'єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб'єкта владних повноважень можуть ґрунтуватись виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

В той же час, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як на одну з підстав протиправності спірного рішення позивач посилається на відсутність у відповідача правових підстав для здійснення позапланового заходу.

З приводу наведених доводів, суд зазначає наступне.

Так, пунктом 9 частини першої статті 28 Закону України від 12.07.2001 N 2664-III "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон N 2664-III) передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції проводить самостійно чи разом з іншими державними органами перевірку діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), а також інших юридичних осіб та фізичних осіб, які здійснюють діяльність з надання фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону N 2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має право проводити в межах своїх повноважень перевірку (інспекцію) діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), їх афілійованих та споріднених осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 03.11.2016 N 1728-VIII "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон N 1728-VIII) до 31 грудня 2018 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю): з підстави, передбаченої частиною другою цієї статті (за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності (далі - Державна регуляторна служба).

Частиною другою вказаної статті Закону N 1728-VIII передбачено, що позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав проводиться органом державного нагляду (контролю) за погодженням Державної регуляторної служби.

Так, матеріалами справи підтверджено, що проведенню Нацкомфінпослуг позапланового заходу державного нагляду (контролю) ТОВ "Споживчий центр" передувало звернення ОСОБА_3 (вх. № Б-165 від 16.01.2018).

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону N 1728-VIII для погодження орган державного нагляду (контролю) подає Державній регуляторній службі копію відповідного звернення фізичної особи та обґрунтування необхідності проведення перевірки. Державна регуляторна служба розглядає подані документи та надає погодження або вмотивовану відмову у наданні погодження протягом п'яти робочих днів з дня надходження відповідних документів.

Розглянувши звернення Нацкомфінпослуг від 23.01.2018 № 834/15-5 Державна регуляторна служба України надала погодження від 02.02.2018 № 1041 на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення її законних прав ТОВ "Споживчий центр" (а.с. 99).

Відповідно до статті 4 Закону N 1728-VIII Державна регуляторна служба зобов'язана до початку проведення органами державного нагляду (контролю) заходів державного нагляду (контролю) оприлюднити на своєму офіційному веб-сайті погодження на проведення таких заходів. Проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) без оприлюднення погодження Державної регуляторної служби забороняється.

З інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Державної регуляторної служби, вбачається, що Державною регуляторною службою було оприлюднено погодження від 02.02.2018 № 1041 (http://www.drs.gov.ua/state_supervision/pogodzhennya-na-provedennya-pozaplanovyh-zahodiv-derzhavnogo-naglyadu-kontrolyu-na-pidstavi-obgruntovanyh-zvernen-fizychnyh-osib-pro-porushennya-sub-yektamy-gospodaryuvannya-yih-zakonnyh-prav-vid-02-2/).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було дотримано вимоги чинного законодавства при призначенні проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернення фізичної особи про порушення її законних прав ТОВ "Споживчий центр", а тому доводи позивача у цій частині суд відхиляє.

Перевіряючи дотримання відповідачем застосування до позивача заходів впливу, судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 28 Закону N 2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції, у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Згідно з положеннями статті 39 Закону N 2664-III у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Пунктом 1 частини першої статті 40 Закону N 2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, зокрема, зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 N 2319, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за N 2112/22424, затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги (далі - Положення N 2319, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1.1 Положення N 2319 визначено, що це Положення визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2.1 Положення N 2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, зокрема, зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення.

Згідно з пунктом 2.2 Положення N 2319 рішення про зобов'язання порушника вжити заходів для усунення порушення оформляється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг. Метою застосування даного заходу впливу є усунення особою у визначений у розпорядженні (приписі) строк виявлених порушень законодавства про фінансові послуги.

Письмове розпорядження (припис) Нацкомфінпослуг повинно містити: дату та номер розпорядження (припису), місце його складання; відомості про особу (повне найменування юридичної особи, місцезнаходження, код за ЄДРПОУ); зміст виявленого порушення законодавства про фінансові послуги; норму законодавства про фінансові послуги, яку порушено особою; посилання на дату і номер акта про правопорушення, в якому зафіксоване порушення законодавства про фінансові послуги; строк усунення особою порушення законодавства про фінансові послуги та повідомлення Нацкомфінпослуг про усунення порушення законодавства про фінансові послуги; прізвище, ініціали та підпис Голови Нацкомфінпослуг або члена Нацкомфінпослуг, який виконує обов'язки та повноваження Голови Нацкомфінпослуг; відбиток печатки Нацкомфінпослуг.

Невиконання вимог письмового розпорядження (припису) є підставою для застосування інших заходів впливу у визначених законом випадках.

У разі якщо особою подано до Нацкомфінпослуг аргументоване клопотання про продовження строку виконання письмового розпорядження (припису) Нацкомфінпослуг, його може бути продовжено Нацкомфінпослуг.

Рішення про продовження строку виконання письмового розпорядження (припису) Нацкомфінпослуг оформляється розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг, яке протягом п'яти робочих днів надсилається особі, щодо якої його винесено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис.

Клопотання особи про продовження строку виконання письмового розпорядження (припису) Нацкомфінпослуг повинно бути подано особою до Нацкомфінпослуг до закінчення строку усунення особою порушення законодавства про фінансові послуги та повідомлення Нацкомфінпослуг про усунення порушення законодавства про фінансові послуги, визначеного розпорядженням (приписом).

Пунктом 4.1 Положення N 2319 визначено, що провадження у справі про правопорушення є обов'язковою передумовою застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення.

Так, за правилами пунктів 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 4.9, 4.10 Положення N 2319 виявлені посадовими особами Нацкомфінпослуг факти порушення законодавства про фінансові послуги викладаються в акті про правопорушення із зазначенням доказів (документів, даних та інформації), що підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги, та з посиланням на відповідну норму закону та/або іншого нормативно-правового акта.

Акт про правопорушення, складений посадовою особою Нацкомфінпослуг, повинен містити документи, дані та інформацію, які підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги. Такі документи, дані та інформація долучаються до акта про правопорушення.

У разі виявлення порушення законодавства про фінансові послуги під час проведення перевірки (інспекції) акт про правопорушення складається не пізніше п'яти робочих днів після підписання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта перевірки (інспекції).

У разі порушення справи про правопорушення щодо відсутності особи за місцезнаходженням відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі фінансових установ, інших реєстрах (переліках), акт про правопорушення складається на підставі акта про відсутність особи за таким місцезнаходженням.

Днем початку провадження у справі про правопорушення є дата складання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта про правопорушення.

Акт про правопорушення складається та підписується в двох примірниках не пізніше 15 робочих днів з дати виявлення порушення законодавства про фінансові послуги.

Справу про правопорушення не може бути порушено, а наявна в провадженні справа про правопорушення підлягає закриттю в разі: якщо не доведено факт вчинення особою порушення законодавства про фінансові послуги; якщо вирішення справи про правопорушення не належить до компетенції Нацкомфінпослуг; якщо з дня вчинення порушення минуло три роки; припинення особи, щодо якої порушено справу про правопорушення; визнання таким, що втратив чинність, або визнання судом незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині, нормативно-правового акта, який містить норму законодавства про фінансові послуги, яку порушено, або визнання нечинним чи скасування акта про правопорушення, яким зафіксовано факти, що свідчать про наявність порушення вимог законодавства про фінансові послуги; якщо порушено вимоги нормативно-правового акта, доступ до якого обмежений; наявності за одним і тим самим фактом іншої справи про правопорушення; якщо за тим самим фактом порушення є нескасоване рішення Нацкомфінпослуг у справі про правопорушення; прийняття на дату розгляду справи про правопорушення рішення Нацкомфінпослуг про виключення інформації про особу з Державного реєстру фінансових установ або з відповідних реєстрів та переліків, що ведуться Нацкомфінпослуг; порушення строку для прийняття рішення про застосування заходу впливу; якщо порушення та його наслідки усунені порушником самостійно до застосування заходів впливу, крім випадків, передбачених статтями 41 і 43 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Нацкомфінпослуг як колегіальний орган приймає рішення про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, протягом 60 календарних днів з дня порушення провадження у справі про правопорушення.

Постанова про накладення штрафних санкцій, передбачених статтею 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", приймається уповноваженою особою Нацкомфінпослуг протягом 30 календарних днів після отримання нею акта про правопорушення та документів, які стосуються справи про правопорушення.

Строк для прийняття рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, може бути продовжений Нацкомфінпослуг до 90 днів з дня порушення провадження у справі про правопорушення в разі: витребування додаткових документів, даних та інформації, необхідних для прийняття рішення; необхідності проведення додаткової перевірки.

Акт про правопорушення повинен містити: дату та номер; прізвище, ім'я та по батькові, посаду посадової особи Нацкомфінпослуг, яка склала акт про правопорушення; відомості про особу (повне найменування юридичної особи, місцезнаходження, код за ЄДРПОУ); опис виявленого порушення законодавства про фінансові послуги; норму закону або іншого нормативно-правового акта, який порушено особою; підпис посадової особи Нацкомфінпослуг, яка склала акт про правопорушення; відбиток печатки Нацкомфінпослуг.

До акта про правопорушення долучаються пояснення керівника або уповноваженого представника особи, інші документи, що стосуються справи про правопорушення (далі - матеріали про правопорушення).

Примірник акта про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше п'яти днів з дати його складання з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.

Керівник або уповноважений представник особи має право подати на розгляд справи про правопорушення письмові пояснення (заперечення) разом із документами, на яких вони ґрунтуються. Письмові пояснення в обов'язковому порядку долучаються до матеріалів справи про правопорушення.

З аналізу наведених норм у контексті спірних правовідносин вбачається, що протягом п'яти робочих днів після підписання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта перевірки від 06.04.2018 № 203/13-3/2, відповідач зобов'язаний був скласти акт про правопорушення.

Згідно з пунктами 4.11-4.21 Положення N 2319 у випадку розгляду справ про правопорушення, за які передбачено застосування заходів впливу, визначених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, член Нацкомфінпослуг відповідно до розподілу обов'язків подає матеріали про правопорушення до Нацкомфінпослуг як колегіального органу для розгляду справи про правопорушення. Повідомлення особи про розгляд справи про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше ніж за десять робочих днів до дати розгляду справи про правопорушення.

Уповноважена особа Нацкомфінпослуг при підготовці справи про правопорушення, за яке передбачено застосування заходу впливу, визначеного підпунктом 3 пункту 2.1 розділу II цього Положення, до розгляду повинна: з'ясувати, чи належить до її компетенції розгляд справи про правопорушення; з'ясувати, чи належить до її компетенції застосування відповідного заходу впливу; перевірити, чи дотримані вимоги законодавства при складанні акта про правопорушення; з'ясувати, чи є в наявності додатки, зазначені в акті про правопорушення; з'ясувати, чи застосовувалися раніше до особи заходи впливу за таким самим фактом; перевірити наявність обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність особи; визначити необхідність залучення до розгляду справи про правопорушення фахівців, експертів із питань ринку фінансових послуг, фахівців саморегулівних організацій та інших осіб; перевірити своєчасність повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.

Уповноважена особа Нацкомфінпослуг вирішує питання, передбачені у пункті 4.12 цього розділу, визначає дату, час та місце розгляду справи про правопорушення, про що повідомляється особа рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи про правопорушення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис.

Керівник або уповноважений представник особи при розгляді справи про правопорушення має право: знайомитися з усіма матеріалами, які є у справі про правопорушення; бути присутнім при розгляді справи про правопорушення; надавати пояснення (у тому числі письмові), заявляти клопотання по суті виявленого порушення.

Відсутність керівника або уповноваженого представника особи в разі якщо про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення він був повідомлений згідно з вимогами пунктів 4.11 та 4.13 цього розділу, не може бути підставою для відкладення розгляду справи про правопорушення.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність за правопорушення, визнаються: відвернення особою шкідливих наслідків порушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення порушення під час впливу обставин непереборної сили, якщо від таких обставин залежало вчинення порушення; вчинення порушення, яке не призвело до негативних наслідків для учасників ринків фінансових послуг.

Обставинами, що обтяжують відповідальність за правопорушення, визнаються: повторне вчинення особою порушення протягом року після застосування до особи заходів впливу; наявність спричинених порушенням негативних наслідків для споживачів фінансових послуг.

Рішення про застосування заходу впливу або закриття справи про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис протягом 5 днів з дати його прийняття.

Розгляд справи про правопорушення може бути перенесено в межах строків, передбачених пунктами 4.5 та 4.6 цього розділу, у зв'язку з необхідністю залучення до участі у справі про правопорушення фахівців, експертів з питань ринків фінансових послуг та (або) інших осіб.

При відкладенні розгляду справи про правопорушення строк її розгляду не переривається.

Провадження у справі про правопорушення може бути зупинено, якщо: справу про правопорушення неможливо розглянути до вирішення пов'язаної з нею справи, що розглядається в суді, - до набрання рішенням суду в такій справі законної сили; призначається або проводиться експертиза (на час проведення експертизи); необхідно отримати додаткові докази у справі про правопорушення.

Час зупинення розгляду справи про правопорушення не зараховується до строку розгляду цієї справи про правопорушення.

За результатами розгляду справи про правопорушення Нацкомфінпослуг або уповноважена особа Нацкомфінпослуг приймає одне з таких рішень: про застосування заходу впливу; про закриття справи про правопорушення.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що Положенням N 2319 визначено чіткий порядок застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг. Зокрема, передбачено, що обов'язковою передумовою застосування заходів впливу, таких, як зобов'язання усунути порушення, є провадження у справі про правопорушення, яке, в свою чергу, здійснюється з повідомленням особи щодо якої здійснюється розгляд такої справи.

Недотримання зазначених процесуальних вимог нівелює право особи, яка притягається до відповідальності, на захист її прав та інтересів в адміністративному досудовому порядку та зумовлює незаконність рішення контролюючого органу, прийнятого за результатами розгляду справи про правопорушення.

Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.02.2018 у справі № 826/10418/16, від 19.09.2018 у справі № 815/4569/17.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано представником відповідача, що приймаючи оскаржуване розпорядження Нацкомфінпослуг не дотримано наведені вимоги щодо процедури застосування заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, оскільки не здійснювався розгляд справи про правопорушення відносно позивача, не повідомлялось останнього про такий розгляд, відповідно, не направлялися акт та рішення, складені за результатами перевірки та розгляду справи про правопорушення.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене у сукупності та враховуючи, що відповідачем не було дотримано законодавчо визначеної процедури застосування такого заходу впливу як зобов'язання усунути порушення, суд дійшов висновку, що розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 11.04.2018 № 509 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, ідентифікаційний код 37356833) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 3, ідентифікаційний код 38062282) від 11.04.2018 № 509.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 3, ідентифікаційний код 38062282) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, ідентифікаційний код 37356833) 1762,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 12 лютого 2019 року.