Справа № 560/3451/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3451/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

18 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року (повний текст якого складено 12 грудня 2018 року у м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправними дії ГУ НП в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні та виплаті йому, інваліду II групи, підполковнику поліції, оперуповноваженому відділу розкриття злочинів проти власності, незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку ГУНП в Хмельницькій області одноразової грошової допомоги; зобов'язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області призначити та виплатити йому, інваліду II групи, підполковнику поліції, оперуповноваженому відділу розкриття злочинів проти власності, незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку ГУНП в Хмельницькій області одноразову грошову допомогу у порядку та розмірі, визначеному відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України №4 від 11.01.2016, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 та ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, посилаючись на те, що первинний огляд МСЕК відбувся у 2005 році, таким чином з дати первинного огляду пройшло більше двох років, що не дає права на одержання грошової допомоги у більшому розмірі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано письмове повідомлення Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області №29/Я-287 від 16.10.2018 щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Зобов'язано Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності від 04.10.2018, відповідно до ст. 97 Закону України "Про національну поліцію", з дотриманням Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України № 4 від 11.01.2016. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що первинний огляд позивача комісією МСЕК та встановлення 5% втрати працездатності відбулося у 2005 році, таким чином з дати первинного огляду пройшло більше двох років, що не дає права останньому на одержання грошової допомоги у більшому розмірі.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

З урахуванням вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, ухвалою суду від 21 січня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, відповідно до витягу з Наказу від 07.08.2018 №219о/с ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (а.с. 10).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1118987 від 07.09.2018 позивачу довічно встановлено ІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в поліції (а.с. 12).

04.10.2018 позивач звернувся до начальника ГУНП в Хмельницькій області із заявою (рапортом) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з одержанням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов'язаного із проходженням служби в поліції (а.с. 24).

Листом від 16.10.2018 №29/Я-287 ГУНП в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що первинний огляд комісією МСЕК та встановлення 5% втрати працездатності відбулося у 2005 році та виплачено 10.11.2005 страхову суму у розмірі 425 грн., таким чином з дати первинного огляду пройшло більше двох років, що не дає права за умовами п. 8 розділу ІV Порядку на одержання грошової допомоги у більшому розмірі (а.с. 15).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що механізм здійснення виплат одноразової грошової допомоги при встановленні протягом двох років особі вищої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, а саме, що такі виплати мають здійснюватися з урахуванням вже раніше виплачених сум, не містить будь-яких застережень стосовно того, що у разі встановлення особі після спливу двохрічного строку вищої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності виплата відповідних сум здійснюватися не повинна.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 (далі - Порядок №4).

Нормами пп. 4 п. 5 розділу 1 Порядку № 4, зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 № 916, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов'язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

За приписами п. 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Даючи правову оцінку доводам апеляційної скарги стосовно правомірності відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Так, позиція апелянта фактично зводиться до того, що підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги слугувала та обставина, що первинний огляд МСЕК відбувся у 2005 році, таким чином з дати первинного огляду пройшло більше двох років, що не дає ОСОБА_2 права на одержання грошової допомоги у більшому розмірі.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи міститься акт № 14 про нещасний випадок невиробничого характеру, зі змісту якого слідує, що травма позивача не пов'язана з виконанням службових обов'язків (а.с. 17). Вказана обставина підтверджується і довідкою, в якій зазначено, що травму позивачем отримано у побуті (а.с. 18).

Водночас, відповідно до п. 8 розділу IV Порядку № 4 якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Підставою для такої виплати є довідка органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати, видана фінансовим підрозділом цього органу, установи, організації, підрозділу, за останнім місцем отримання ОГД.

Колегія суддів враховує, що відповідач фактично застосовує положення п. 8 розділу IV Порядку № 4, як на підставу для відмови позивачу у призначенні та виплаті ОГД, без врахування тієї обставини, що у 2005 році позивач отримав травму, яка не пов'язана з виконанням службових обов'язків і у зв'язку із отриманням якої у нього не виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, а відтак ГУНП у Хмельницькій області помилково вважає, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності саме при повторному огляді.

Більше того, у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1118987 від 07.09.2018 позивачу довічно встановлено ІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в поліції і даний огляд проведено вперше і вказану обставину відповідач взагалі не врахував при винесенні оскаржуваної відмови.

Крім того, положеннями п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено вичерпний та такий, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постановах, зокрема, від 19 вересня у справі № 373/1188/16-а, від 20 вересня у справі № у справі № 296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі №822/3788/17, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов'язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): 1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

В порушення ж вимог п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII, відповідач не обґрунтував свою відмову наявністю обставин, які б позбавляли позивача права на отримання одноразової грошової допомоги при розгляді поданих ним документів.

Між тим, Законом №580-VІІІ не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені п. 8 Розділу ІV Порядку №4. Вказана норма п. 8 Розділу ІV Порядку №4 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності, про що зазначено Верховним Судом у подібних правовідносинах у постанові від 13.02.2018 по справі № 808/1866/16.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що при відмові позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідач здійснив помилкове розширене тлумачення приписів пункту 8 Розділу ІV Порядку №4, а відтак оскаржувана відмова не ґрунтується на вимогах Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, в той час як доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 лютого 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.