Справа № 826/8730/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8730/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменко В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року (м. Київ, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логопарк» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Логопарк» звернулось з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 червня 2017 року №, яким ТОВ «Логопарк» нараховано пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 595 068,15 грн.;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 червня 2017 року №, яким до ТОВ «Логопарк» застосовано неподаткову штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 680,00 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що податковий орган дійшовши неправомірного висновку в акті перевірки про перевищення законодавчо встановленого строку зарахування валютної виручки від нерезидента, не врахував факт моменту перетину кордону товаром, що експортувався, а також допустив помилки в акті перевірки, зазначивши невірну вартість експортованого товару за МД №100270001/2016/051672 від 29 лютого 2016 року на суму 39 758,98 USD, а не 50 782,47 USD, як про це зазначено в акті перевірки.

Крім того, податкове повідомлення-рішення № від 22 червня 2017 року винесене відповідачем у зв'язку з порушенням позивачем пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93, так як ТОВ «Логопарк» не задекларовано прострочену дебіторську заборгованість, яка підлягала обов'язковому декларуванню.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня оформлення МД або підписання акта (іншого документа) для робіт, послуг.

На думку відповідача, посилання ТОВ «Логопарк» на норми Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» безпідставні з огляду на те, що даний Закон не застосовувався при здійсненні перевірки і на нього відсутні посилання в акті перевірки від 09 червня 2017 року №588/26-15-14-06-04/35850971. Крім того, даний закон не дає визначення терміну валютна виручка та відповідних строкових застережень, штрафних санкцій за порушення строків розрахунків, а дає лише загальні визначення рекомендовані для заключення контрактів при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності.

Також, відповідачем зазначено, що ТОВ «Логопарк» не надано до перевірки висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на продовження термінів розрахунків за контрактами від 20 лютого 2015 року №1 з компанією ОАО «Минский тракторный завод» (Республіка Білорусь) та від 26 січня 2016 року №1 з компанією ЗАО «Амкодор-Эластомер» (Республіка Білорусь), а також не надано сертифікат ТПП України про виникнення форс-мажорних обставин при виконанні контрактів від 20 лютого 2015 року №1 з компанією ОАО «Минский тракторный завод» (Республіка Білорусь) та від 26 січня 2016 року №1 з компанією ЗАО «Амкодор-Эластомер» (Республіка Білорусь).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року позовні вимоги - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 22 червня 2017 року № та №.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що позивачем порушено строки декларування валютних цінностей станом на 01.07.2016, на 01.10.2016, на 01.01.2017 та на 01.04.2017, що свідчить про порушення вимог п. 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Оскільки позивачем надмірно перераховано валюту на користь ОАО «Минский тракторный завод» (Республіка Білорусь) та ЗАО «Амкодор-Эластомер» (Республіка Білорусь), висновок податкового органу про наявність у позивачу обов'язку декларувати зазначені цінності та порушення строку виконання такого обов'язку є правомірним, тому підстави для скасування податкових повідомлень-рішень - відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на товар, що експортується або імпортується від продавця до покупця.

Тобто, моментом вчинення експортної операції є момент фактичного перетину експортованим товаром митного кордону України.

Відтак, підстави для притягнення позивача до відповідальності за порушення строків зарахування валютної виручки відсутні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, в період з 30 травня 2017 року по 06 червня 2017 року на підставі направлення від 30 травня 2017 року №1162/26-15-14-06-04, згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДФС у м. Києві №4103 від 26 травня 2017 року Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Логопарк» з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічними операціями за експортними контрактами від 20 лютого 2015 року №1 з компанією ОАО «Минский тракторный завод» (Республіка Білорусь), від 26 січня 2016 року №1 з компанією ЗАО «Амкодор-Эластомер» (Республіка Білорусь) відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено Акт перевірки №588/26-15-14-06-04/35850971 від 09 червня 2017 року (а.с. 115-120).

Під час проведення перевірки встановлено, що оплата від компанії ЗАО «Амкодор-Эластомер» (Республіка Білорусь) надійшла на поточний валютний рахунок ТОВ «Логопарк» в сумі 172 000,00 доларів США (еквів. 4 485 784,49 грн), в тому числі 109 909,01 доларів США з порушенням строків розрахунків, визначених статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Також перевіркою встановлено, що оплата від компанії ОАО «Минский тракторный завод» (Республіка Білорусь) надійшла на поточний валютний рахунок ТОВ «Логопарк» в сумі 730 024,00 доларів США (еквів. 17 637 362,79 грн), в тому числі в сумі 69 680,31 доларів США згідно виписки банку від 05 січня 2017 року з порушенням строків розрахунків, визначених статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Крім того, в акті перевірки зазначено, що у ТОВ «Логопарк» існувала дебіторська заборгованість за контрактом від 26 січня 2016 року №1 з компанією ЗАО «Амкодор-Эластомер» (Республіка Білорусь), яка підлягала обов'язковому декларуванню у пункті 13, розділу ІІ Декларації про валютні цінності.

Таким чином, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Логопарк» вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме несвоєчасне надходження виручки в іноземній валюті в сумі 69 680,31 доларів США за контрактом від 20 лютого 2015 року №1 з компанією ОАО «Минский тракторный завод» (Республіка Білорусь) та в сумі 109 909,001 доларів США за контрактом від 26 січня 2016 року №1 з компанією ЗАО «Амкодор-Эластомер» (Республіка Білорусь).

22 червня 2017 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логопарк» застосовано суму штрафних санкцій за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 595 068,15 грн (а.с. 123-124).

22 червня 2016 року податковим органом видано податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано неподаткову штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 680,00 грн (а.с. 125-126).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки термін розрахунків із нерезидентами позивачем порушений не був, а отже нарахування пені за вказаними вище контрактами було зроблено неправомірно, тому наявні підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №.

Крім того, у зв'язку із тим, що у позивача була відсутня прострочена дебіторська заборгованість, яка підлягала обов'язковому декларуванню, відтак відсутні порушення з боку позивача вимог пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93, тому податкове повідомлення-рішення № також підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР (далі - Закон №185/94-ВР) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Постановою Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.09.2015 №581, яка набрала чинності з 04.09.2015 та діяла до 04.12.2015 включно передбачалось, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Аналогічні положення були закріплені в постанові Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 04.12.2015 №863, яка набрала чинності з 05.12.2015 та діяла до 04.03.2016 включно, в постанові Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.06.2016 №140, яка набрала чинності з 05.03.2016 та діяла до 08.06.2016 включно, в постанові Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 07.06.2016 №342, яка набрала чинності з 09.06.2016 та діяла до 14.09.2016 включно, в постанові Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 14.09.2016 №386, яка набрала чинності з 15.09.2016 та діяла до 15.12.2016 включно, в постанові Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 13.12.2016 №140, яка набрала чинності з 16.12.2016.

Статтею 4 Закону №185/94-ВР порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що визначальним фактором для нарахування пені є власне порушення резидентами передбачених Законом та/або постановою правління Національного банку України строків при здійсненні імпортних операцій на умовах відстрочення поставки. Проте, зазначені строки зупиняються і пеня за їх порушення за цей період не нараховується у випадку звернення резидента з позовом до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.

Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Відтак, моментом вчинення експортної (імпортної) операції, а саме моментом поставки товару за такою операцією для застосування ст.ст.2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є момент фактичного перетину експортованим (імпортованим) товаром митного кордону України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2014 року у справі №21-412а11.

Як свідчать матеріали справи, 20 лютого 2015 року між ТОВ «Логопарк» (постачальник) та ОАО «Минский тракторный завод» (покупець) укладено контракт №1, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити комплектуючі до тракторів «МТЗ», в кількості, асортименті, по ціні і сумі згідно специфікації №1, в редакції покупця, що є додатком до даного контракту (а.с. 11-14). Загальна сума контракту на момент укладення складає 830 323,60 доларів США без ПДВ.

На виконання вимог даного контракту здійснено експортні операції, які оформлені митними деклараціями, за якими експортований товар перетнув межі митного кордону України.

Так, згідно митної декларації №100270001/2015/575031 від 21 жовтня 2015 року на суму 61 685,00 USD - термін перетину кордону - 08 листопада 2015 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №513546, тобто через 18 календарних днів з моменту оформлення МД (а.с. 19-20).

Відповідно до МД №100270001/2015/575753 від 13 грудня 2015 року на суму 21 460,00 USD - термін перетину кордону - 13 грудня 2015 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №513564 (а.с. 23-24).

Згідно з МД №100270001/2015/575846 від 18 грудня 2015 року на суму 89 555,00 USD - термін перетину кордону - 24 грудня 2015 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №513570, тобто через 6 календарних днів з момент оформлення МД (а.с. 27-28).

Згідно митної декларації №100270001/2015/051123 від 11 січня 2016 року на суму 92 101,00 USD - термін перетину кордону - 19 січня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №513574, тобто через 8 календарних днів з момент оформлення МД (а.с. 31-32).

Відповідно до МД №100270001/2016/051482 від 12 лютого 2016 року на суму 94 112,00 USD - термін перетину кордону - 14 лютого 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №0846554, тобто через календарних дні з моменту оформлення МД (а.с. 35-36).

У відповідності до МД №100270001/2016/051572 від 20 лютого 2016 року на суму 746,00 USD - термін перетину кордону - 21 лютого 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №086586, тобто через 1 календарний день з моменту оформлення МД (а.с. 39-40).

Згідно з МД №100270001/2016/051673 від 29 лютого 2016 року на суму 42 992,03 USD - термін перетину кордону - 07 березня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №513582, тобто через 7 календарних днів з моменту оформлення МД (а.с. 43-44).

Відповідно до МД №100270001/2016/051672 від 29 лютого 2016 року на суму 39 758,97 USD - термін перетину кордону - 07 березня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №513592, тобто через 7 календарних днів з моменту оформлення МД (а.с.47-49).

У відповідності до МД №100270001/2016/051923 від 18 березня 2016 року на суму 93 349,50 USD - термін перетину кордону - 20 березня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №513586, тобто через 2 календарних дні з моменту оформлення МД (а.с. 52-53).

Згідно МД №100270001/2016/052421 від 21 квітня 2016 року на суму 91 341,00 USD - термін перетину кордону - 28 квітня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №548409, тобто через 7 календарних днів з моменту оформлення МД (а.с. 56-57).

Відповідно МД №100270001/2016/053186 від 10 червня 2016 року на суму 1 478 USD - термін перетину кордону - 12 червня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №0035904, тобто через 2 календарних дні з моменту оформлення МД (а.с. 60-61).

У відповідності МД №100270001/2016/054110 від 12 серпня 2016 року на суму 90 513,00 USD - термін перетину кордону - 08 жовтня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №548435, тобто через 57 календарних днів з моменту оформлення МД (а.с. 64-65).

Крім того, 26 січня 2016 року між ТОВ «Логопарк» (постачальник) та ЗАО «Амкодор-Эластомер» (покупець) укладено контракт №1, згідно умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити комплектуючі до тракторів «МТЗ», в кількості, асортименті, по ціні і сумі згідно специфікації №1, в редакції покупця, що є додатком до даного контракту (а.с. 68-72). Загальна сума контракту на момент укладення складає 100 000 доларів США без ПДВ.

Відповідно до вимог пункту 2.1 контракту постачальник постачає покупцю товар погодженими партіями, на умовах СРТ м. Мінськ (Інкотермс-2010) для автомобільного транспорту. Датою поставки товару вважається дата відмітки в ТТН про прийом товару на складі покупця.

На виконання вимог даного контракту здійснено експортні операції, які оформлені митними деклараціями, за якими експортований товар перетнув межі митного кордону України.

Так, згідно МД №100270001/2016/051287 від 28 січня 2016 року на суму 5 130,00 USD - термін перетину кордону - 28 січня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне виведення товарі до Міжнародної товарно-транспортної накладної №021415 (а.с. 75-76).

Відповідно до МД №100270001/2016/051573 від 20 лютого 2016 року на суму 14 250,00 USD - термін перетину кордону - 21 лютого 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №086587, тобто через 1 календарний день з моменту оформлення МД (а.с. 79-80).

У відповідності до МД №100270001/2016/051987 від 24 березня 2016 року на суму 9 120,00 USD - термін перетину кордону - 25 березня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №036583, тобто через 1 календарний день з моменту оформлення МД (а.с. 83-84).

Згідно з МД №100270001/2016/052191 від 06 квітня 2016 року на суму 6 650,00 USD - термін перетину кордону - 07 квітня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №021248, тобто через 1 календарний день з моменту оформлення МД (а.с. 87-88).

Відповідно до МД №100270001/2016/052256 від 12 квітня 2016 року на суму 21 850,00 USD - термін перетину кордону - 13 квітня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №513595, тобто через 1 календарний день з моменту оформлення МД (а.с. 91-92).

У відповідності до МД №100270001/2016/052961 від 27 травня 2016 року на суму 5 000,00 USD - термін перетину кордону - 27 травня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №031924 (а.с. 95-96).

Згідно з МД №100270001/2016/053185 від 10 червня 2016 року на суму 10 000,00 USD - термін перетину кордону - 12 червня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №0035903, тобто через 2 календарних дні з моменту оформлення МД (а.с. 99-100).

Відповідно до МД №100270001/2016/053513 від 02 липня 2016 року на суму 20 000,00 USD - термін перетину кордону - 02 липня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №031402 (а.с. 103-104).

У відповідності до МД №100270001/2016/054275 від 25 серпня 2016 року на суму 40 000,00 USD - термін перетину кордону - 27 серпня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №543436, тобто через 2 календарних дні з моменту оформлення МД (а.с. 107-108).

Згідно з МД №100270001/2016/055365 від 03 листопада 2016 року на суму 40 000,00 USD - термін перетину кордону - 14 грудня 2016 року, що підтверджується повідомленням про фактичне вивезення товарів до Міжнародної товарно-транспортної накладної №037560, тобто через 42 календарних дні з моменту оформлення МД (а.с. 111-112).

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки термін розрахунків із нерезидентами позивачем порушений не був, тому нарахування пені за вказаними вище контрактами є неправомірним, що свідчить про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 червня 2017 року №.

Посилання відповідача на те, що відлік законодавчого строку розрахунків банк починає з наступного календарного для після оформлення митної декларації колегія суддів вважає помилковими, оскільки як вже зазначалось моментом здійснення експорту (імпорту) є саме момент фактичного перетину експортованим (імпортованим) товаром митного кордону України.

Також з матеріалів справи вбачається, що перевіркою порядку та термінів декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і перебувають за її межами, податковим органом встановлено порушення позивачем вимог пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93 (а.с. 120).

Статтею 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93 передбачено, що валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягають обов'язковому декларуванню.

Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Згідно підпункту 8 пункту 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93 до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

У відповідності до пункту 10 вказаної статті санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Таким чином, статтею 16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93 чітко вирішено питання щодо компетенції органу, який має право застосовувати санкції за порушення приписів Декрету - повноважним органом є Національний банк України та підпорядковані йому особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.02.2012 (справа №21-904в10) та в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 (справа №802/1619/13-а).

Отже, враховуючи відсутність визначення повноважень податкових органів щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року №15-93, та відсутність у позивача простроченої дебіторської заборгованості, яка підлягала обов'язковому декларуванню, Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 22 червня 2017 року № діяло з перевищенням наданих йому повноважень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11.02.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна