Справа № 804/4013/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2019 року

м. Дніпро

справа № 804/4013/18

головуючий суддя І інстанції – Боженко Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року у справі № 804/4013/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просило:

- скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 22.01.2018 року № UA110150/2018/200007/1;

- скасувати картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.01.2018 року № UA 110150/2018/00015.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості від 22.01.2018 року № UA 110150/2018/200007/1.

Визнано протиправним та скасовано картку відмови Дніпропетровської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.01.2018 року № UA 110150/2018/00015.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпропетровська митниця ДФС звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що надані копії коносаментів від 04.12.2017 року № 138N-ODS та від 17.01.2018 року № SZ17120018A свідчать про те, що товар в контейнері було перевантажено в порту перевалки Стамбул (Туреччина) на судно «YM INCREMENT, що дає можливість впевнитися в достовірності назви судна, на якому після перевантаження переміщувався товар. Зауважено, що в наданій копії коносаменту від 17.1.2018 року № № SZ17120018A виявлено розбіжності в графах, де зазначено відправника товару, а також відмітки про оплату перевантаження товару на інше судно. Також зазначено про невірний розрахунок позивачем сум страхових платежів та не підтвердження транспортної складової, оскільки у документах, наданих до митного оформлення не вказано витрати на вантажно-розвантажувальні операції по перевантаженню контейнера, що здійснено до моменту перетину кордону України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» (покупець) та NINGBO B&B INTERNATIONAL TRADING CO., LTD., (продавець) було укладено контракт № 2886-NB/CH, за умовами якого продавець зобов’язується поставити товар, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених в даному контракті.

19.01.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» подало до Дніпропетровської митниці ДФС митну декларацію № UA110150/2018/201381 на наступний товар: «посуд та прибори столові або кухонні, з кераміки іншої: – арт. ВВ-FК0373 – Бульйонниця з ручками – 42 048 шт., Торгівельна марка: «NINGBO B&B Виробник: INTERNATIONAL TREDI NG CO.LTD, Китай».

Позивач визначив митну вартість товару у розмірі 578 504, 13 грн. або 20 102,66 доларів США. Вказана митна вартість складається із ціни товару за контрактом (544 516,0602 грн. або 18 921,6000 доларів США), витрат на транспортування у розмірі 33 756, 37791 грн. та витрати на страхування в розмірі 231, 2954 грн. Вартість визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).

Для митного оформлення позивачем були подані документи, а саме: декларація митної вартості, контракт № 2886-NB/СН від 12.02.2015 року, Специфікація до контракту № 148 від 04.12.2017 року, рахунок-фактура (інвойс) № АТВ155 від 04.12.2017 року, коносамент № 7216/2 від 17.01.2018 року, коносамент № SZ17120018A, коносамент № 138 N-ODS, рахунок на оплату № 69/1 від 19.01.2018 року, рахунок на оплату № 69/2 від 19.01.2018 року, рахунок на оплату від 02.07.2015 року № 02-2015-7, Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 01г6д від 01.02.2016 року, заява на страхування окремого перевезення вантажу № 4787 від 06.12.2017 року.

19 січня 2018 року відповідач направив позивачу повідомлення (ідентифікатор повідомлення 099е82b0-e262-4cd7-9945-d5a479692e31) в якому зазначено, що відбулось генерування форми митного контролю 106-2 витребування документів, які підтверджують митну вартість товару, враховуючи попередні митні оформлення, згідно п. 3 ст. 337 МКУ здійснюється контроль співставлення-порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданих для митного оформлення контролю або митного оформлення, з даними, які наявні у митного органу. Інформуємо про необхідність подання документів зазначених в графі 44 ЕМД.

У відповідь на зазначене повідомлення позивач листом від 19.01.2018 року за № 19/1 ТОВ «АТБ-Маркет» додатково надав:

- переклад коносаменту № 138 N-ODS від 11.01.2018 року;

- переклад коносаменту № SZ17120018A від 17.01.2018 року.

Також, 19 січня 2018 року відповідачем було направлено друге повідомлення (ідентифікатор повідомлення 8b2fe8c2-41cc-487c-b6b0-6daa3fe293a9) в якому зазначалось, що за результатами формато-логічного контролю автоматизованою системою аналізу ризиків за ЕМД №UA110150/2018/201381 від 19.01.2018 року було згенеровано обов'язкову форму контролю 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів", у зв'язку з чим позивача зобов'язано, за наявності, надати додаткові документи: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписки з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; документи, що підтверджують вартість транспортування (перевантаження); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь на зазначене повідомлення листом від 22.01.2018 року № 22/1 ТОВ «АТБ-Маркет» було надано наступні документи:

- заявка на перевезення вантажу № 22432/75885 від 09.12.2017 року;

- лист про перевантаження № 46 від 19.01.2017 року;

- прайс-лист б/н від 01.12.2017 року від продавця оцінюваних товарів;

- митну декларацію країни відправлення № 16607495 від 04.12.2017 року;

- переклад митної декларації країни відправлення;

- додаткова угода № 2 від 01.02.2017 року до генерального договору страхування вантажів № 01г6д від 01.02.2016 року;

- додаткова угода № 3 від 05.06.2017 року до контракту № 2886-NB/СН від 12.02.2015 року.

Однак, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 22.01.2018 року № UA110150/2018/200007/1, яким визначено митну вартість товару: «посуд та прибори столові або кухонні, з кераміки іншої: – арт. ВВ-FК0373 – Бульйонниця з ручками – 42 048 шт., Торгівельна марка: «NINGBO B&B Виробник: INTERNATIONAL TREDI NG CO., LTD, Китай, Країна походження: CN. – за резервним методом (шостим) на рівні 1,9636 дол. США за кг.

Вказане рішення було прийнято на підставі сформованих відповідачем висновків про наявність розбіжностей в наданих позивачем документах, а саме:

- п. 3.1.1 контракту № 2886-NB/CH передбачено, що оплата товару здійснюється протягом 70 днів з дати коносаменту, якщо інше не передбачено в специфікаціях. Разом з тим, п. 4.1 контракту передбачає поставку вантажу протягом 70 днів з дати коносаменту, якщо інше не передбачено в специфікаціях. При цьому, п. 4.1 контракту передбачає поставку вантажу протягом 40 днів з дати отримання передоплати. Окрім того, згідно п. 4.3 контракту, після отримання передоплати, протягом 2-х робочих днів, продавець зобов’язаний направити покупцю оригінал товаросупровідних документів. Також, наведений пункт контракту містить посилання на п. 3.1.2 контракту, який взагалі відсутній. Наданим доповненням до контракту від 04.12.2017 року № 149 передбачено інший термін розрахунків – протягом 5 банківських днів з дати митного оформлення на території України. Вищезазначені розбіжності в обов’язкових документах, в розумінні ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, ставлять під сумнів інформацію специфікації, інвойсу на відповідність вимогам контракту, де зазначено, що строки поставки залежать від наявності передоплати;

- надані копії коносаментів від 04.12.2017 року № 138N-ODS, від 17.01.2018 року № ІЯ17120018А свідчать про те, що товар в контейнері було перевантажено в порту перевалки Стамбул (Туреччина) на судно «YM INCREMENT», що не дає можливість впевнитися в достовірності назви судна, на якому після перевантаження переміщувався товар. Також, в наданій копії коносаменту від 17.01.2018 року № ІЯ17120018А, виявлено розбіжності в графах, де зазначено відправника товару, а також відмітки про оплату перевантаження товару на інше судно. Надані коносаменти не мають дати складання. Декларантом зазначено у графі 44 дати складання 17.01.2018 року, що відповідають датам, вказаним у ПМК інспекторів Одеської митниці ДФС;

- до митного оформлення було надано заявку на страхування вантажу від 06.12.2017 року № 4787, де зазначено вартість вантажу 805139.96 грн. та зазначено страховий платіж у розмірі 362.31 грн., згідно страхового тарифу у розмірі 0.045%. Наведений розмір страхового тарифу не відповідає розміру, наведеному у Генеральному договорі добровільного страхування вантажів від 01.02.2016 року № 01г6д – п. 2.5 – 0.05%, що може свідчити про невірний розрахунок суми страхових платежів;

- до митного оформлення надано два транспортних документа (коносамента) № 138N-ODS від 11.01.2018 року та № SZ17120018A від 17.01.2018 року. Наявність різних коносаментів та різних морських транспортних засобів свідчить про проведення відповідних вантажно-розвантажувальних операцій. В документах, наданих до митного оформлення на вказано витрати на вантажо-розвантжувальні операції по перевантаженню контейнера, що здійснено до моменту перетину кордону України.

У зв'язку з прийняттям вищезазначеного рішення Дніпропетровською митницею було направлено позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.01.2018 року № UA110150/2018/00015.

У зв’язку з незгодою з прийнятим рішенням про коригування митної вартості, за заявою Декларанта (ТОВ «АТБ-МАРКЕТ»), оцінювана партія товару була випущена у вільний обіг під гарантійні зобов’язання, відповідно до положень частини сьомої статті 55 Митного кодексу України за митною декларацією з митною вартістю, визначеною декларантом та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом відповідно до прийнятого рішення про коригування митної вартості, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МКУ.

У відповідь на рішення про коригування митної вартості товарів від 22.01.2018 року протягом строку дії гарантійних зобов'язань позивач звернувся до митниці з листом від 02.04.2018 року № ДП00042 для підтвердження заявленої митної вартості ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» надіслано до митного органу копії наступних документів:

- платіжне доручення в іноземній валюті від 23.01.2018 року № 121;

- заява про купівлю іноземної валюти від 23.01.2018 року № 121;

- swift від 25.01.2018 року;

- виписка з бухгалтерської документації станом на 01.04.2018 року (картка рахунку 63.2);

- платіжні доручення від 30.01.2018 року № 232738, № 232728;

- акти прийому-передачі виконаних робіт від 20.01.2018 року № 97, № 98 до договору транспортного експедитування №02-2015-7 від 02.07.2015 року;

- висновок експерта ТПП від 30.03.2018 року № ГО-742;

- лист ТОВ «Фосдайк Груп» від 19.01.2018 року № 46.

Також, даним листом ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» просило митний орган переглянути рішення від 22.01.2018 року № UA110150/2018/200007/1.

Листом № 832/10/04-50-19-01 від 11.04.2018 року «Про результати розгляду додаткових документів», митний орган повідомив про відсутність підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості товарів «Бульйонниця з ручками» виробництва Китай, та скасування рішення від 22.01.2018 року № UA110150/2018/200007/1 про коригування митної вартості, у зв’язку з чим дане рішення залишено чинним.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної картки відмови та рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правомірність прийняття рішення Дніпропетровською митницею ДФС про коригування митної вартості товарів від 22.01.2018 року № UA110150/2018/200007/1 та картка відмови Дніпропетровської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.01.2018 року № UA110150/2018/00015, не доведена належними та допустимими доказами, рішення прийняті не обґрунтовано, у зв’язку з чим підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи розбіжності у наданих позивачем документах, митний орган посилається на наявність розбіжностей в контракті № 2886-NB/CH та доповнені до контракту від 04.12.2017 року № 149 в частині термінів розрахунків, що на переконання останнього, ставить під сумнів інформацію специфікації, інвойсу на відповідність вимогам контракту, де зазначено, що строки поставки залежать від наявності передоплати.

Так, п.п. 3.1.1 п.3.1 контракту № 2886-NB/CH визначено, що оплата товару здійснюється у валюті доларах США, код валюти 840, у формі банківського переводу на рахунок продавця у наступному порядку, якщо інше не обумовлено у специфікаціях: 100% від суми, вказаної у специфікації, покупець сплачує після відвантаження товару, на протязі 70 днів після дати коносаменту, якщо інше не обумовлено в специфікаціях.

05.06.2017 року сторонами була підписана додаткова угода № 3 до контракту № 2886-NB/CH, якою п. 4.1 контракту викладено в іншій редакції, а саме: « 4.1. Товар по даному Контракту має бути поставлений на умовах FOB-Ningbo, Китай ( у відповідності з «Інкотермс-2000»), якщо інше не обумовлено у специфікації», протягом 40 днів з моменту підписання продавцем Специфікації.

04.12.2017 року сторонами підписана специфікація № 148 до контракту № 2886-NB/CH, якою сторони погодили, що оплата за товар здійснюється на протязі 5 банківських днів від дати митного оформлення в Україні.

Зі змісту зазначених документів вбачається, що встановлені сторонами контракту строки поставки товару залежали від дати підписання продавцем Специфікації, а не від наявності передоплати.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що ні контракт, ні специфікація, ні додаткова угода, що були надані позивачем під час митного оформлення товару, не містять розбіжностей, не мають ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

З приводу посилань митного органу в рішенні про коригування митної вартості на те, що наведений позивачем розмір страхового тарифу не відповідає розміру, наведеному у Генеральному договорі добровільного страхування вантажів від 01.02.2016 року № 01г6д, а саме 0.05%, що може свідчити про невірний розрахунок суми страхових платежів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2016 року між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було укладено Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 01г6д.

Також, 01.02.2017 року між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було підписано додаткову угоду № 2 до Генерального договору добровільного страхування вантажів № 01г6д, якою п. 2.2 договору викладено в наступній редакції: «страховий тариф складає 0,045 % від страхової суми відповідно до п. 2.3. договору».

06.12.2017 року сторонами договору оформлено заяву на страхування окремого перевезення вантажу № 4787, якою узгодили умови страхування окремого перевезення вантажу за інвойсом від 04.12.2017 року № АТВ155, а саме: страхова сума - 805 139,96 грн., страховий тариф - 0,045%, страховий платіж - 362,31 грн.

Вказана заява є додатком №1 до Генерального договору добровільного страхування вантажів від 01.02.2016 року.

Отже, з зазначеного вбачається, що визначення позивачем страхового платежу у розмірі 0,045 % від страхової суми, а саме 362.31 грн. відповідає досягнутим сторонами домовленостям та є обґрунтованим.

Щодо висновків митного органу про не зазначення в наданих позивачем документах витрат на вантажно-розвантажувальні операції по перевантаженню контейнера, що здійснено до моменту перетину кордону України, та як наслідок не обґрунтування останнім транспортної складової, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2015 року між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (клієнт) та ТОВ «ФОСДАЙК ГРУП» (експедитор) було укладено договір транспортного експедирування № 02-2015-7.

Відповідно до п.п. 1.1 вказаного договору, експедитор зобов’язується за плату та за рахунок клієнта виконати, а за необхідності також організувати виконання визначених цим договором послуг, пов’язаних з перевезенням вантажу, а клієнт зобов’язується прийняти та сплатити належним чином надані послуги.

02.12.2017 року між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та ТОВ «ФОСДАЙК ГРУП» було сформовано заявку на перевезення вантажу морським транспортом № 22432/75885 до договору № 02-2015-7.

У вказаній заявці сторони погодили маршрут перевезення Нінгбо, Китай – Дніпро, Україна, та умови поставки FOB-Нінгбо та вартість послуг: еквівалент 2 500 доларів США. У гривні по курсу НБУ на дату прибуття на митний термінал Дніпро: - 1 400 доларів США – комплекс транспортно-експедиційних послуг по перевезенню за межами території України, включаючи навантажувально-розвантажувальні роботи та доставку в порт завантаження; - 1 100 доларів США - комплекс транспортно-експедиційних послуг по перевезенню на території України з урахуванням навантаження.

Ставка включає всі послуги, вказані в пп. 1.3.1 – 1.3.16 договору транспортного експедирування, у випадку їх фактичної наявності.

Отже, витрати на вантажно-розвантажувальні операції по перевантаженню контейнера, що здійснено до моменту перетину кордону України входили до вартості послуг, які були погоджені між сторонами.

Вказані обставини також підтверджуються листом ТОВ «ФОСДАЙК ГРУП» від 19.01.2018 року № 46, яким останній підтвердив, що всі можливі затрати на перевалку, розвантаження, навантаження, зберігання контейнерів у посередницьких портах по всьому шляху слідування по контейнеру МАGU5577216, включені у вартість послуг морського перевезення, обумовлених у відповідних заявках до договору транспортного експедирування від 02.07.2015 року № 02-2015-7.

Поряд з вказаним, факт понесення транспортних витрат підтверджується актами надання послуг (звіт експедитора) від 20.01.18 року № 97 та № 98, а також платіжними дорученнями № 232728 та № 232738 від 30.01.18 року, копії яких містяться в матеріалах справи та були надані відповідачу листом від 02.04.2018 року.

Отже, витрати на вантажно-розвантажувальні операції по перевантаженню контейнера, що здійснено до моменту перетину кордону України, для визначення митної вартості ввезених товарів були підтвердженні та обґрунтовані позивачем належними документами, що свідчить про безпідставність висновків відповідача.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності посилань відповідача на недоліки оформлення коносаментів, оскільки коносаменти оформлювались безпосереднім перевізником товару та позивач не приймав участь у їх оформленні. При цьому, факт непідтвердження визначеної позивачем митної вартості, з огляду на вказані недоліки, відповідачем обґрунтований не був.

Також, що стосується посилань відповідача на ненадання позивачем висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними установами, то суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, вказані висновки є додатковим документом, який має подаватись за його наявності.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час митного оформлення ввезеного товару, висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною установою, у позивача був відсутній.

При цьому, як було встановлено судом, надані позивачем документи належним чином підтверджували заявлену останнім митну вартість імпортованого товару, що свідчить про безпідставність посилань митного органу на відсутність вищезазначених висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, як на неможливість її належного визначення.

Також, як вбачається з висновку експерта Дніпропетровської торгівельно-промислової палати України від 30.03.2018 року № ГО-742, ринкова вартість продукції, отриманої по контракту № 2886-NF/CH від 12.02.2015 року, згідно специфікації № 148 від 04.12.2017 року, при умовах поставки FOB Ningbo, складає: бульйониця з ручками, артикул ВВ-FK 0373 – 0.450 USD/ шт., що відповідає заявленій позивачем митній вартості.

Поряд з вказаним, з матеріалів справи вбачається, що при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару, митним органом було застосовано другорядний метод такого визначення.

Відповідно до даних, визначена митна вартість товару, ґрунтується на раніше визнаній органом доходів і зборів вартості за попередніми оформленнями позивача за подібними товарами за ЕМД від 30.01.2017 року № 110100001/2017/201893.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем було проведено коригування відповідно до зовнішньоекономічного договору від 12.02.2015 року № 2886-NB/CH за ціною 0,764 дол. США/шт., згідно комерційної пропозиції від 14.11.2016 року де зазначено фактичну вартість заявленого товару 0,764 дол. США за одиницю на умовах FOB Ningbo (Китай).

Однак, як вбачається з наданих позивачем копій ЕМД від 30.01.2017 року № 110100001/2017/201893, специфікації № 56 від 21.11.2016 року до контракту №2886-NB/CH та інвойсу № АТВ063 ціна товару «бульйониця з ручками», артикул ВВ-FK0373" становить 0,42 дол. США/шт., а не 0,764 дол.США., що свідчить про помилкове визначення відповідачем митної вартості ввезеного позивачем товару.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 22.01.2018 року № UA110150/2018/200007/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00147 від 16.03.2016 .

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС – залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року у справі № 804/4013/18– залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду на підставі ст. ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко