Справа № 346/79/19
Суддя: Потятинник Ю. Р.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/79/19
Провадження № 2-а/346/22/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючого - судді - Потятинника Ю.Р.,

з участю: секретаря - Васильчук Я.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому спрощеному судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, капрала поліції ОСОБА_2, про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позивам, посилаючись на те, що постановою поліцейського взводу № 1 роти ТОР, капралом поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 02.01.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що він керував транспортним засобом та перевозив вантаж, який виступав за габарит більше 1м, не позначений відповідним знаком, не предявив посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та поліс цивільного страхування, чим порушив п. 2.4 ПДР України.

Дану постанову вважає незаконною, свої доводи мотивує тим, що 02 січня 2019 року приблизно о 15 год. він перевозив металобрухт з с. Черемхів, вул. Українська до м. Івано-Франківська на металобазу. Металобрухт був придбаний ним відповідно до накладної № 17 від 02.05.2018 року.

На автодорозі Н-10 «Стрий-Мамалига», при вїзді до смт. Отинія, неподалік автозаправної станції, його обігнав автомобіль марки «Мерседес Віто», маневр було здійснено на ділянці дороги де обгін заборонено, чим водій вказаного транспортного засобу мало не спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

В цей час на території вищезазначеної автозаправної станції стояв автомобіль патрульної поліції. Однак, на створення аварійної ситуації працівники поліції жодним чином не відреагували, у звязку із чим він посигналив, щоб звернути їхню увагу на недопустимість порушень.

Вказаний патруль наздогнав його автомобіль та зупинив його, у недозволеній для зупинки ділянці дороги, а саме перед виїздом із вул. Довбуша в смт. Отинія на головну дорогу. Після зупинки до його автомобіля підійшов працівник поліції, який вимагав надати документи, його численні прохання представитися та пояснити причину зупинки вказаний поліцейський ігнорував та погрожував, тим, що застосує спеціальні засоби, якщо він не надасть документи. На його пояснення, що він не відмовляється надавати документи та вимогу виконувати свої обовязки щодо представлення та пояснення причини зупинки, а також аргументи про те, що водій автомобіля марки «Мерседес Віто» спричинив на дорозі аварійнонебезпечну ситуацію поліцейські не реагували, вели себе грубо та у жорсткій формі працівник поліції ОСОБА_3 почав надягати на нього наручники, а інший поліцейський ОСОБА_2 бризнула йому в обличчя з газового балончика. Після чого, він викликав поліцію за номером «102», а поліцейські викликали підмогу.

Його було доставлено у відділ поліції в смт. Отинія, для нібито встановлення особи, однак у цьому не було необхідності, оскільки він мав при собі всі документи і зробити це можна було і на місці зупинки транспортного засобу. Жодного протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, що могло б спричинити затримання працівниками поліції не складено, перевірено його документи та відпустили.

У звязку із зловживанням службовим становищем та перевищенням службових повноважень працівниками патрульної поліції ним подано скаргу, триває слідство.

Таким чином, вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки працівник поліції ОСОБА_2 при її винесенні не керувалася жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину, зміст постанови не відповідає вимогам чинного законодавства. Зокрема, при ньому були всі необхідні документи, а саме посвідчення водія, страховий поліс свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу, документи на металобрухт, крім того, він здійснював перевезення металобрухту зі значком «Негабаритний вантаж». Тому просить визнати дії відповідача протиправними а постанову серії НК № 629283 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.01.2019 року скасувати.

В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав та просить визнати дії працівника поліції щодо винесення постанови протиправними і скасувати дану постанову. Визнав, що відмовлявся пред'явити поліцейським документи, а саме посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс, які були в нього в наявності, лаявся в сторону працівників поліції нецензурними словами при застосуванні кайданок. Металобрухт виступав за габарити автомобіля на 1 м 90 см, що допускається Правилами дорожнього руху.

Відповідач в судове засідання не зявилася, однак подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 02 січня 2019 року відповідач спільно з напарником - інспектором взводу №1 роти №2 УПП в Івано-Франківській області ДПП, лейтенантом поліції ОСОБА_3 під час патрулювання автодороги Н-10 «Стрий Мамалига» виявлено транспортний засіб марки «ІВЕКО», д.н.з. НОМЕР_1, водій якого перевозив вантаж з порушенням п. 22.4 ПДР України, а саме: вантаж виступав за габарити транспортного засобу більше як на 1 м та не був позначений знаком, передбаченим п. 30.3 «негабаритний вантаж».

Автомобіль був ними зупинено, після зупинки вони з напарником підійшли до водія, пояснили причину зупинки та предявили законну вимогу про надання документів, на його вимогу інспектор Семців М.М. предявив службове посвідчення та відрекомендувався, вказані факти зафіксовані нагрудною камерою поліцейського. Однак, водій демонструючи явну неповагу та відкриту агресію в сторону працівників поліції, із використанням ненормативної лексики в громадському місці в категоричній формі відмовився виконувати їх законні вимоги та предявляти будь які документи.

Інспектор неодноразово пояснював водію причину зупинки та заявляв законну вимогу щодо предявлення документів, однак водій у грубій формі відмовлявся надавати документи, доки вони не притягнуть до відповідальності водія надуманого транспортного засобу, який нібито порушував ПДР і тільки після цього він надасть свої документи. Самого факту, що вантаж, який ним перевозився не був відповідним чином позначений та виступав за габарити автомобіля більше як на 1 м водій не заперечував, все це зафіксовано нагрудною камерою працівника поліції.

Зазначає, що незважаючи на допущене правопорушення в частині неналежного перевезення вантажу, позивач сам того не усвідомлюючи неодноразово у позовній заяві підтверджував вчинення іншого порушення правил дорожнього руху, а саме подача звукового сигналу у населеному пункті, за що передбачена відповідальність за ст. 125 КУпАП.

Інспектор Семців М.М. неодноразово наголошував водію припинити неправомірну поведінку та надати документи, або ж у іншому випадку він буде затриманий і до нього будуть застосовані заходи адміністративного впливу, зокрема затримання. Однак, ОСОБА_1 бажаючи настання більш негативних наслідків, ескалації конфлікту відмовлявся виконувати законні вимоги поліцейських, висловлював відкриту погрозу застосування фізичної сили до працівників поліції, вказані відомості також можуть підтвердитися вищевказаним відеозаписом.

Продовжуючи протиправну поведінку водій здійснив різкий рух рукою в сторону працівника поліції, який було розцінено, як відкриту агресію, після чого застосовано до нього заходи фізичної сили та спецзасоби.

Після доставки ОСОБА_1 до відділу поліції було встановлено його особу та оголошено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч. 1 КУпАП, йому оголошено його права. Під час розгляду справи встановлено факт відмови водія представити документи, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс.

В результаті розгляду справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладенням на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., зміст постанови ОСОБА_1 оголошено, разом з порядком її оскарження, про що свідчить його особистий підпис.

Просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, справу розглянути у відсутності відповідача.

Вислухавши позивача, зясувавши обставини в справі, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов безпідставний і не підлягає до задоволення, з таких мотивів.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою відповідача від 02.01.2019 року серії НК № 629283 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., у зв'язку з порушенням п.2.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення, дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно: 6) розсудливо: 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія): 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ст. 9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами. Протокол не складається у випадках, передбачених cт. 258 цього Кодексу.

В абз. 1 п.1 ч. 1 ст. 255 КУпАП встановлено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи - органів внутрішніх справ (Національної поліції), частини третя і четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5.

Зі змісту частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до частини 4 та 5 цієї ж статті визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 268 ч.1 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ст. 77 ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 159 ч.4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що поліцейським не порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача щодо повноважень та місця складення постанови.

Ст. 126 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обовязковому технічному контролю.

Згідно п. 22.4 Правил дорожнього руху України вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил.

Згідно п. 22.5 діючих Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною -22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16т, строєні -22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т , здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Позивач пояснив, що перевозив металобрухт, який придбав в травні 2018р., з метою продажу, без наявності дозвільних документів на здійснення операцій з металобрухтом, при цьому даний вантаж виступав за габарити автомобіля на 1 м 90 см.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що у працівників поліції були підстави для зупинки автомобіля позивача, оскільки перевірити чи дотримався позивач вищезазначених норм п. 22.4 та п. 22.5 Правил дорожнього руху без зупинки і проведення відповідних замірів неможливо.

Також, позивач визнав, що відмовився пред'явити наявні в нього документи зазначені в ст. 126 ч.1 КУпАП, що підтверджується також аудіовідеозаписом події на технічному носії, який переглянуто в судовому засіданні, а також визнав, що лаявся в сторону працівників поліції нецензурними словами. З переглянутого відеозапису видно, що позивач ображає нецензурно працівників поліції, поводить себе грубо і неадекватно, відмовляється виконувати вимоги працівників поліції.

Згідно витягу з ЄРДР 02.01.2019р. зареєстровано повідомлення про вчинення позивачем злочину передбаченого ст. 342 ч.2 КК України.

Таким чином, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та зібрані докази в їх сукупності, суд не знаходить підстав для визнання протиправними дій відповідача та скасування оскаржуваної постанови.

На підставі наведеного, керуючись ст. 242-246,250,262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Потятинник Ю. Р.