Справа № 362/2257/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 362/2257/17 Суддя (судді) першої інстанції: Корнієнко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Кузьменка В.В., Лічевецького І.О.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2018 (м. Васильків, Київська область, дата виготовлення повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» до Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Агро» про визнання протиправним та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Агенція спортивних розваг» звернулося з позовом до Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання протиправними та скасування рішення № 2-8 від 27.05.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» ТОВ «Гвоздів-Агро», площею 3,5825 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1; рішення № 2-9 від 27.05.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» ТОВ «Гвоздів-Агро», площею 22,5856 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за межами населеного пункту за адресою: АДРЕСА_2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Гвоздівська сільська рада не мала будь-яких правових підстав для прийняття з перевищенням повноважень протиправних рішень № 2-8, 2-9 від 27.05.2016 «Про надання дозволу ТОВ «Гвоздів-Агро» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2

Згідно заперечень на адміністративний позов, позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними, оскільки позивач не мав і не має ні права власності, ні договору оренди на земельні ділянки, зазначені у позовній заяві.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2018 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що спірні акти органу місцевого самоврядування прийняті з порушенням частини першої ст. 122 ЗК України, якою встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що через не встановлення Гвоздівською сільською радою підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ТОВ «Гвоздів-Агро», суб'єкт владних повноважень був зобов'язаний надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «Гвоздів-Агро».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За матеріалами справи рішенням № 2-8 від 27.05.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Гвоздів по вул. Ковніра, 10 (бувша Леніна,10) орієнтовною площею 3,5825 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням № 2-9 від 27.05.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в АДРЕСА_2 орієнтовною площею 22,5856 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10).

Стаття 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно частини першої ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини першої ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до частини першої ст. 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно частин першої - третьої ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті «а» частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проте, отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не означає позитивного рішення про надання її в оренду, оскільки надання дозволу на виготовлення такої документації є одним із етапів розгляду заяви про передачу у користування таких земельних ділянок.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у рішеннях від 10.12.2013 справа №21-358а13, від 07.06.2016 справа №21-1341а16, від 11.10.2016 справа №21-1625а16.

Отже, надання дозволу на виготовлення технічної документації будь-якій іншій особі не є підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок. Дозвіл і технічна документація, розроблена на його підставі, є лише стадіями єдиного процесу надання земельних ділянок у користування.

У позовній заяві позивач зазначає, що звертався до Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області із заявою (клопотанням) № 01-10/2 від 20.05.2016 (вх. 84) та заявою (клопотанням) № 01-/10/3 від 26.05.2016 (вх. 159), однак відповіді на звернення не отримав.

В той же час, згідно матеріалів справи зазначені дії Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області в судовому порядку не оскаржував.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення відповідача № 2-8 від 27.05.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» та рішення № 2-9 від 27.05.2016 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в довгострокове користування на умовах оренди з правом викупу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» не є перешкодою для отримання такого дозволу позивачем та не порушує прав позивача на отримання такого дозволу.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Надаючи правову оцінку належності способу захисту прав позивача, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним».

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, скасування оскаржуваних рішень є належним способом захисту порушених прав позивача. При цьому, зазначені рішення відповідача не встановлюють жодних правових наслідків відносно позивача, не обмежують його прав та не є перешкодою для отримання ним такого дозволу.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція спортивних розваг» залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11.02.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді В.В. Кузьменко

І.О. Лічевецький