Справа № 755/1241/17
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/1241/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарях Наумовій О.С., Неділько Л.Л., Якименко Т.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 поданого в особі представника ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти, 4-го батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Задорожнюка Олега Олександровича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №743029 від 29 грудня 2016 року, винесену інспектором роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Задорожнюком Олегом Олександровичем відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Мотивуючи тим, що 29 грудня 2016 року інспектором роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Задорожнюком О.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху вчинення ним адміністративного правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №743029, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. ч.1 ст. 126 КУпАП у зв'язку із порушенням п. 2.4 а ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Позивач з постановою не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена незаконно та упереджено, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП позивач себе не вважає, порушень правил дорожнього руху, передбачених підпунктом «а» п. 2.4. ПДР не вчиняв. А саме, зазначає, що не здійснював керування транспортним засобом, а був пішоходом. Тому не мав при собі, і не повинен був пред'являти працівникам поліції посвідчення водія, реєстраційне посвідчення на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, інспектором не було взято до уваги пояснення позивача, та незаконно притягнуто останнього до адміністративної відповідальності та винесено оспорювану постанову, що змушує його звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено її до розгляду.

31 березня 2017 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Управлінню патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції вчиняти дії щодо стягнення з позивача штрафу до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року, у задоволені даної заяви про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

21 квітня 2017 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся повторно із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони суб'єктам владних повноважень вчиняти дії щодо стягнення з позивача штрафу накладеного постановою у справі про адміністративне правопорушення від 29.12.2016 року ПС3 №743029 до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року, заяву про забезпечення адміністративного позову задоволено та зупинено дію постанови інспектора 2-ї роти, 4-го батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Задорожнюка О.О. від 29.12.2016 року ПС3 №743029 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою суду від 13 червня 2017 року зупинено провадження у даній справі до розгляду Дніпровським районним судом м. Києва справи про адміністративне правопорушення № 755/1129/17 відносно ОСОБА_2 за ст.ст. 122-4,124, ч. 130 КУпАП.

15 грудня 2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України у редакції Закону України «2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

Пунктом 10 розділу VІ Перехідних положень КАС України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.12.2017 року поновлено провадження у справі і призначено до судового засідання. Роз'яснено відповідачу право на подання відзиву на позов протягом 15 днів, а позивачу право на подання заперечень на відзив протягом 15 днів.

Ухвалою суду від 26 червня 2018 року залучено у якості третьої особи Департамент патрульної поліції Національної поліції України в м. Києві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі виходячи із доводів, якими обґрунтовується адміністративний позов та просив про задоволення позову.

Додатково пояснив, що позивач не здійснював керування транспортним засобом Mazda 3 реєстраційний номер НОМЕР_3 грудня 2016 року о 21 годині 00 хвилин, що підтверджується висновком Центру судових досліджень «Експерттранссервіс» № 460 автотехнічного та транспорно-трасалогічного дослідження. А відтак, не мав і не повинен був мати при собі посвідчення водія, реєстраційного посвідчення на транспортний засіб та полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і відповідно не порушував п. 2.1 ПДР України. Обставини встановлені судовими рішеннями за результатами розгляду адміністративного матеріалу, за яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, що мали місце 29.12.2016 року о 21 годині 05 хвилин за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП вважав недоведеними, такими що не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються означеним висновком Центру судових досліджень «Експерттранссервіс» № 460.

З огляду на означене просив позов задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву або пояснень по суті спору не скористались, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи у їх відсутність до суду не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою серії АР № 743029 від 29.12.2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.4 а) ПДР за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв'язку із чим до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 6).

Як убачається з матеріалів справи, 02 січня 2017 року ОСОБА_2 отримав вказану постанову, що підтверджується конвертом та роздруківкою відстеження пересилання поштових відправлень (а.с. 7-8).

Із адміністративним позовом про скасування постанови від 29 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва 16 січня 2016 року.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категоріями разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід'ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.

За положеннями ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Забезпечуючи доступ до правосуддя, а також право кожного на справедливий розгляд справи у суді, у ст. 6 Конвенції про захист прав конвенції людини і основоположних свобод незалежнім і безстороннім судом, зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, суд вважає за можливе поновити строк встановлений ст. 289 КУпАП.

Зі змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР №743029 від 29 грудня 2016 року убачається, що ОСОБА_2 29 грудня 2016 року о 23 год. 27 хв., керуючи транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. І. Миколайчука, 6, у м. Києві, при ДТП не пред'явив посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 а) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв'язку із чим до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 6).

Позивач з даною постановою не погоджується і зазначає, що не здійснював 29 грудня 2016 року о 23 год. 27 хв., керування транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1. А тому не мав при собі документів визначених п. 2.1 ПДР України та відповідно не пред'явив їх на вимогу працівників поліції. З огляду на що, відповідач не мав права виносити оспорювану постанову, що є наслідком її незаконності та відповідного скасування судом.

Разом з тим, як убачається із постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року, ОСОБА_2 29 грудня 2016 року, о 21 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_4, по вул. Євгена Сверстюка в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та матеріальних збитків. Місце дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 залишив.

Також, 29 грудня 2016 року, ОСОБА_2 о 21 годині 05 хвилин керував автомобілем «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_4, по вул. Євгена Сверстюка в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

За таких обставин позивача було визнано винним у вчиненні адмінстративного правопорушення пеедбаченого ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 80-84).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судом встановлено обставину того, що ОСОБА_2 29 грудня 2016 року, 21 годині 05 хвилин керував автомобілем «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_4, по вул. Євгена Сверстюка в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, не врахувававши дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, та залишив місце ДТП.

Представник відповідача на спростування встановлених у судовому рішенні обставин посилається на висновок Центру судових досліджень «Експерттранссервіс» № 460 автотехнічного та транспорно-трасалогічного дослідження, який суд відхиляє в силу положень ст.ст. 73-76КАС України.

Відповідно до п. 2.4. ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, а саме посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з положеннями ст. 32 Закону Українии «Про національну поліцію» Поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

А відтак, позивач зобов'язаний був на вимогу інспектора 29.12.2016 року о 23 годині 27 хвилин надати посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, ОСОБА_2 не виконав законної вимоги працівника патрульної поліції, чим порушив п. 2.4 а ПДР України.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не виконав законного розпорядження працівника поліції, на вимогу відповідача не надав документи, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП

А відтак, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з'ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку що інспектор 2-ї роти, 4-го батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Задорожнюк Олег Олександрович, вірно з'ясував, що ОСОБА_2 було вчинено адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, вірно встановив винну позивача у вчиненні даного правопорушення та в межах санкції статті застосував адміністративне стягнення. А тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 122, 222, 251, 254, 276, 280, 289, 294 КУпАП суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 поданого в особі представника ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти, 4-го батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Задорожнюка Олега Олександровича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Шостим апеляційним адміністративним судом

Суддя: О.О. Астахова

Повний текст рішення виготовлений 08 лютого 2019 року