Справа № 695/500/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 695/500/18 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Золотоніської міської ради про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до Золотоніської міської ради, в якому просить:

- визнати фіктивним, незаконним і необґрунтованим та скасувати рішення відповідача №30-72/VІІ від 20.12.2017, пов'язане з необхідністю виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №695/3468/16-а від 12.10.2017, яка вступила в законну силу;

- винести окрему ухвалу по факту порушення закону та наявності підстав для розгляду питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у фіктивних, незаконних та необґрунтованих діях (бездіяльності) Золотоніської міської ради, пов'язаних з необхідністю виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі №695/3468/16-а від 12.10.2017, яка вступила в законну силу;

- зобов'язати відповідача виконати постанову Київського апеляційного адміністративного суду по справі №695/3468/16-а від 12.10.2017, яка вступила в законну силу - у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто з урахуванням розумного строку, без обмеження у часі, у обов'язковій присутності позивача, міського голови ОСОБА_3, юриста Золотоніського міськвиконкому, начальника управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин м.Золотоноші і начальника управління ЖКГ Золотоніського міськвиконкому.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач протиправно не виконує постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №695/3468/16-а, яка набрала законної сили, в частині зобов'язання Золотоніської міської ради Черкаської області повторно розглянути заяви ОСОБА_2 № 424 від 16.06.2016 та №520 від 25.07.2016. Крім того, позивач зазначає, що розгляд його заяв на сесії Золотоніської міської ради здійснений без його участі, у зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості висловити додаткові аргументи в підтримку поданих заяв.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 р. у задоволенні заяви ОСОБА_2 до Золотонінської міської ради про скасування рішення №30-72/VІІ від 20.12.2017 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час прийняття рішення порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не в повній мірі було встановлено обставини справи та досліджено докази.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №695/3468/16-а адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано незаконною бездіяльність Золотоніської міської ради Черкаської області по розгляду заяв ОСОБА_2 № 424 від 16.06.2016 та № 520 від 25.07.2016; зобов'язано Золотоніську міську раду Черкаської області розглянути заяви ОСОБА_2 №424 від 16.06.2016 та № 520 від 25.07.2016 повторно. Судове рішення у справі №695/3468/16-а набрало законної сили 12.10.2017.

13 листопада 2017 року позивач звернулася до міського голови м. Золотоноша із заявою, в якій просила внести в порядок денний та винести на розгляд комісій та сесії Золотоніської міської ради в присутності та за участі заявника заяви № 424 від 16.06.2016 та № 520 від 25.07.2016, на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №695/3468/16-а.

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №695/3468/16-а, Золотоніською міською радою розглянуто заяви ОСОБА_2 від 16.06.2016 №424 та від 25.07.2016 №520.

Відповідно до витягу з протоколу 30 сесії VII скликання Золотоніської міської ради 04 грудня 2017 року (продовжено 20 грудня 2017 року, 29 грудня 2017 року) за наслідками розгляду заяви гр. ОСОБА_2 вирішено відмовити у задоволенні заяви.

Згідно рішення Золотоніської міської ради від 20.12.2017 №30-72/VII міська рада вирішила розглянути заяви гр. ОСОБА_2 від 16.06.2016 №424 та від 25.07.2016 №520; відмовити гр. ОСОБА_2 у приєднанні земельної ділянки до домоволодіння по АДРЕСА_1 за рахунок земель загального користування Золотоніської міської ради (тупіка); рекомендовано гр. ОСОБА_2 звернутися до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області щодо перевірки законності використання земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Вважаючи, що відповідачем не виконано в повному обсязі постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №695/3468/16-а, позивач звернулась до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач виконав постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 р. у справі № 695/3468/16-а.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №695/3468/16-а адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано незаконною бездіяльність Золотоніської міської ради Черкаської області по розгляду заяв ОСОБА_2 № 424 від 16.06.2016 та № 520 від 25.07.2016; зобов'язано Золотоніську міську раду Черкаської області розглянути заяви ОСОБА_2 № 424 від 16.06.2016 та № 520 від 25.07.2016 повторно. Судове рішення у справі №695/3468/16-а набрало законної сили 12.10.2017.

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі № 695/3468/16-а відповідач розглянув заяви позивача від 16.06.2016 № 424 та від 25.07.2016 № 520 та рішенням від 20.12.2017 № 30-72/VII вирішив відмовити ОСОБА_2 у приєднанні земельної ділянки до її домоволодіння по АДРЕСА_1 за рахунок земель загального користування Золотоніської міської ради (тупіка) (п. 2 рішення), та рекомендувати ОСОБА_2 звернутись до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області щодо перевірки законності використання земельної ділянки по АДРЕСА_2 (пункт 3 рішення).

Вказане рішення свідчить, що відповідач виконав постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 у справі №695/3468/16-а.

Окрім того, досліджуючи питання щодо належного виконання вищевказаного судового рішення, суд першої інстанції виходив із наступного.

Листом від 16 червня 2016 року за №424 ОСОБА_2 звернулася до міського голови м. Золотоноша та секретаря Золотоніської міської ради, в якому просила:

- винести на розгляд сесії Золотоніської міської ради та відповідних комісій міської ради питання щодо самозахвату гр. ОСОБА_4 земельної ділянки площею більше 2-х соток, що відноситься до території загального користування, за адресою: АДРЕСА_2 в м. Золотоноша;

- провести перевірку законності користування гр. ОСОБА_5 земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_3 (акти приватизації, рішення сесії, оренда);

- винести на розгляд сесії та комісій питання про збільшення площі належної їй земельної ділянки за рахунок земельної ділянки, що прилягає до її домоволодіння, та яка самовільно захоплена гр. ОСОБА_4

25 липня 2016 року за №520 позивач подала до Золотоніської міської ради заяву, в якій просила передати їй в користування земельну ділянку, яка пригороджена гр. ОСОБА_4 в порядку самозахоплення або, як варіант, вирішити питання про перенесення паркану гр. ОСОБА_4 на 7 метрів до межі приватизованих 10 соток. Позивач просила перевірити законність використання земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_3, яка використовується гр. ОСОБА_6 з родичами, що проживають за адресою АДРЕСА_4 посилаючись на самозахоплення ними землі.

У судовому засіданні встановлено, що дійсними намірами позивача є збільшення площі належної позивачу земельної ділянки по АДРЕСА_1, за рахунок передачі у власність частини вуличної мережі (тупіка) з якою межує земельна ділянка позивача, та 2-х соток земельної ділянки з протилежного боку вуличної мережі (тупіка), яку, як вважає позивач, самовільно захопив гр. ОСОБА_4

За положеннями п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

З рішення Золотоніської міської ради від 20.12.2017 №30-72/VII вбачається, що саме з вказаної підстави позивачу відмовлено у приєднанні земельної ділянки за рахунок земель загального користування (тупіка).

Щодо надання у власність земельної ділянки, яка на думку позивача самовільно захвачена гр. ОСОБА_4, суд першої інстанції вірно зазначив, що для отримання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності необхідним є дотримання відповідного процедури, встановленої ст. 123 Земельного кодексу України.

Так, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Судом встановлено, що позивач із відповідною заявою не звертався.

Щодо вирішення питання про самозахват земельних ділянок гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив із наступного.

Органи, які вирішують земельні спори, визначені ст. 158 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей (ч. 2 ст. 158 цього Кодексу).

Згідно з ч. 3 ст. 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Таким чином, до компетенції органів місцевого самоврядування відносяться спори щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства.

Судом першої інстанції встановлено, що земельні ділянки гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 не межують із земельною ділянкою позивача, тому вирішення заяви позивача щодо володіння, користування і розпорядження вказаними земельними ділянками до компетенції відповідача не відноситься.

Щодо порушення відповідачем порядку розгляду заяв позивача в частині проведення такого розгляду без її участі, суд першої інстанції виходив із наданих під час судового розгляду справи пояснень представника позивача, з яких вбачається, що позбавлення заявника права участі у процесі прийняття Золотоніською міською радою рішення за наслідками розгляду його заяв позбавило її можливості повідомити депутатам про упередженість міського голови ОСОБА_3 у розгляді земельних питань позивача; при цьому, іншої інформації ніж та, що зазначена в заявах від 16.06.2016 та 25.07.2016 позивач (чи його представник) не мав наміру повідомляти у випадку своєї участі у розгляді відповідних заяв.

Судом першої інстанції враховано, що розгляд заяв позивача від 16.06.2016 та 25.07.2016 за її відсутності не міг вплинути на прийняття оскаржуваного рішення відповідача, відтак, відповідне порушення не може мати наслідком скасування такого рішення. З вказаним висновком погоджується колегія суддів.

Твердження апелянта про те, що її заяви не було розглянуто на сесії міської ради спростовується наявним в матеріалах справи протоколом 30 сесії VII скликання Золотоніської міської ради від 04.12.2017 р. (а.с.106), з якого вбачається, що 29 присутніх на сесії депутатів, а також міський голова ОСОБА_3 проголосували «проти» задоволення заяви ОСОБА_2 Зокрема, свою думку стосовно заяви ОСОБА_2 було висловлено і начальником управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин ОСОБА_7

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 11.02.2019 р.