Справа № 826/20077/16
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.08.2016: №, №, №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.2018 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Позивач та його представник просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено кредитний договір №15-07-Ид/39 від 07.08.2007 відповідно до умов якого, банком було надано позивачу, а позивачем отриманий кредит в загальній сумі 270400,00 доларів США для придбання нерухомості зі строком повернення до 06.08.2027 та відсотковою ставкою 11,4 % річних.

07.08 2007 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_3 укладені іпотечні договори:

- посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Беляєвим В.О. та зареєстровано в реєстрі за №2316 (а.с.79-81, далі по тексту - Іпотечний договір №2316), за яким Іпотекодавець (ОСОБА_3.) передає в заставу (іпотеку) Іпотекодержателю (ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит») наступне нерухоме майно: житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 155,1 (сто п'ятдесят п'ять цілих одна десята) кв.м і житловою площею 51,2 (п'ятдесят одна ціла дві десятих) кв.м, позначений за планом літерою А, із спорудженнями: огорожею (на плані №№ 1-2), свердловиною (на плані № 3), надалі - «Предмет іпотеки» (п.1 Іпотечного договору №2316). Зазначений у п.1 цього Договору, житловий будинок передається в іпотеку, як забезпечення повернення Кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором №15-07-Ид/39 від 07.08.2007 на суму 270400 (двісті сімдесят тисяч чотириста) доларів США строком до 06.08.2027року (п.4 Іпотечного договору №2316). Узгоджена сторонами вартість Предмета іпотеки, враховуючи оцінку, викладену у Звіті про оцінку майна, складеному Суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 27.07.2007, становить 116318 (один мільйон сто шістдесят три тисячі триста вісімнадцять) гривень (цифрове і прописне визначення суми відповідає змісту пункту 5 Іпотечного договору №2316), що за курсом Національного банку України на день укладення цього Договору еквівалентно 230360 (двісті тридцяти тисячам триста шестидесяти) доларів США (п.5 Іпотечного договору №2316);

- посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Беляєвим В.О. та зареєстровано в реєстрі за №2318 (а.с.76-78, надалі також - Іпотечний договір №2318), за яким Іпотекодавець (ОСОБА_3.) передає в заставу (іпотеку) Іпотекодержателю (ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит») наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,1196 (нуль цілих одна тисяча сто дев'яносто шість десятитисячних) гектара, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, надалі - «Предмет іпотеки» (п.1 Іпотечного договору №2318). Сторони домовились, що узгоджена вартість Предмета іпотеки відповідає експертній грошовій оцінці, зазначеній в пункті 4 цього договору, та становить 543582 грн (п'ятсот сорок три тисячі п'ятсот вісімдесят дві гривні), що за курсом Національного банку України на день укладення цього Договору еквівалентно 107640 (ста семи тисячам шестистам сорока) доларів США. (п.5 Іпотечного договору №2318). Зазначена земельна ділянка передається в іпотеку, як забезпечення повернення Кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором №15-07-Ид/39 від 07.08.2007 на суму 270400 (двісті сімдесят тисяч чотириста) доларів США строком до 06.08.2027року (п.6 Іпотечного договору №2318).

За кредитним договором №15-07-Ид/39 від 07.08.2007 у позивача перед банком виникла прострочена заборгованість, що стало підставою для звернення Банку з відповідним позовом до суду про стягнення такої заборгованості.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2014 у цивільної справі №369/5092/14-ц (а.с.35-37) була визнана мирова угода, яка укладена між ОСОБА_3 і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно до умов мирової угоди сторони визначили та підтримали загальну заборгованість в сумі 4969580,59 грн, в тому числі заборгованість по тілу кредиту в розмірі 266643,58 дол. США, що за офіційним курсом НБУ (799,30 грн. за 100 доларів США) на момент винесення рішення складало 2131282,13 грн по тілу кредиту.

За умовами мирової угоди погашення загальної існуючої заборгованості за Кредитним договором №15-07-ИД/39 від 07.08.2007 відповідач-1 - ОСОБА_3, Відповідач-2 - ОСОБА_7, з метою мирного врегулювання спору в рахунок погашення заборгованості визначеної в п.1 Угоди Відповідачі визнають за АТ «Банк «Фінанси Кредит» право власності на Іпотечне майно, що передане в заставу Банку згідно іпотечного договору від 07.08.2007, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Беляєвим В.О. та зареєстровано в реєстрі за №2318 (надалі «Іпотечний договір-1») та іпотечного договору від 07.08.2007, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Беляєвим В.О. та зареєстровано в реєстрі за №2316 (надалі «Іпотечний договір-2»), а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 155,1 кв.м. і житловою площею 51,2 кв. м. позначений за планом літерою А, із спорудженнями: огорожею (на плані №№1-2), свердловиною (на плані №3), земельну ділянку площею 0,1196 гектара, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до мирової угоди було вирішено, що у разі виконання позивачем усіх умов угоди, ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» не матиме фінансових та майнових претензій до позивача за Кредитним договором № 15-07-Ид/39 від 07.08.2007.

На виконання умов мирової угоди у цивільній справі №15-07-ИД/39 від 07.08.2007 та зобов'язань позивача за нею для повного погашення заборгованості перед банком за Кредитним договором №15-07-Ид/39 від 07.08.2007 ОСОБА_3 передав, а АТ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняв правовстановлюючі документи на майно (житловий будинок та земельну ділянку), про що був складений акт прийому-передачі від 24.12.2014 (а.с.41).

Також, 14.11.2007 ОСОБА_3 уклав з ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитний договір №39_10-11/07-МФ за умовами якого, Банком було надано позивачу, а позивачем отриманий кредит в загальній сумі 762500,00 грн для придбання нерухомості зі строком повернення до 12.11.2022 та відсотковою ставкою 15 % річних.

14.11.2007 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. та зареєстрований в реєстрі за №6644 (а.с.82-83, надалі - Іпотечний договір №6644), за яким Іпотекодавець (ОСОБА_3.) передає в заставу (іпотеку) Іпотекодержателю (ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит») наступне нерухоме майно: нежилі приміщення з №1 по №9 групи приміщень №160 (в літ. «А») загальною площею 76,30 кв.м., що знаходиться у будинку АДРЕСА_2, надалі - «Предмет іпотеки» (п.1 Іпотечного договору №6644). Зазначені у п.1 цього Договору, нежитлові приміщення передається в іпотеку, як забезпечення повернення Кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором №39_10-11/07-МФ від 14.11.2007 на суму 762 500 (сімсот шістдесят дві тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок строком до 12.11.2022, процентів за користування Кредитними ресурсами, комісійної винагороди, неустойки за цим Договором або за Кредитним договором, враховуючу відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за Кредитним договором, відшкодування витрат по зверненню стягнення на Предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог (п.5 Іпотечного договору №6644). Узгоджена Сторонами вартість Предмета іпотеки, становить 953 440,00 (дев'ятсот п'ятдесят три тисячі чотириста сорок) гривень 00 коп.

У зв'язку з виникненням простроченої заборгованості позивача перед Банком за кредитним договором №39_10-11/07-МФ від 14.11.2007, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення такої заборгованості у судовому порядку.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25.12.2014 у цивільної справі №760/17517/14-ц (а.с.42-48) визнана мирова угода, яка укладена між ОСОБА_3 і АТ «Банк «Фінанси та Кредит», за умовами якої: сторони визначили та підтримали загальну суму заборгованості за кредитним договором №39_10-11/07-МФ від 14.11.2007 згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва 13.06.2014 в сумі 4 405 273,14 грн, в тому числі: 444 791,75 грн - сума строкової заборгованості по кредиту; 292 378,38 грн - сума простроченої заборгованості по кредиту; 908,84 грн - сума строкової заборгованості по процентам за користування Кредитними коштами; 619 463,98 - сума простроченої заборгованості по процентам за користування кредитними коштами; 3 047 730,19 грн - пеня за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії.

В погашення існуючої заборгованості в розмірі 4 405 273,14 грн за Кредитним договором №39_10-11/07-МФ від 14.11.2007 відповідач - ОСОБА_3, з метою мирного врегулювання спору в рахунок погашення заборгованості визначеної в п.1 Угоди визнає за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» право власності на Іпотечне майно, що передане в заставу Банку згідно Іпотечного договору №6644, а саме: нежилі приміщення з №1 по №9 групи приміщень №160 (в літ. «А») загальною площею 76,3 кв.м., що знаходяться у будинку АДРЕСА_2.

Відповідно до затвердженої судом мирової угоди (п.11 резолютивної частини ухвали) у разі виконання усіх умов угоди АТ «Банк Фінанси та Кредит» не матиме фінансових та майнових претензій до ОСОБА_3 за Кредитним договором №39_10-11/07-МФ від 14.11.2007.

На виконання умов мирової угоди про врегулювання спору між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 по закриттю кредитної заборгованості шляхом передачі у власність нерухомого майна а саме: нежилі приміщення з №1 по №9 групи приміщень №160 (в літ. А), загальною площею 76.30 кв. м., що знаходиться в будинку АДРЕСА_2, за Кредитним договором №39_10-11/07-МФ від 14.11.2007 укладеної в рамках цивільній справі №760/17517/14-ц, що визнана ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25.12.2014, AT «Банк «Фінанси та Кредит» прийняв, а громадянин ОСОБА_3 передав правовстановлюючі документи на вказане майно, про що 05.01.2015 складено відповідний акт (а.с.52).

ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві у період з 19.07.2016 по 25.07.2016 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманого доходу у вигляді додаткового блага платником податків - фізичною особою ОСОБА_3 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами перевірки складений акт №262/26-57- від 25.07.2016 (а.с.14-20).

В ході проведеної перевірки встановлено порушення позивачем:

- вимог п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 розділу ІІ, п.176.1 ст.176, п.179.1, п.179.2 ст.179 розділу ІV Податкового кодексу України - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік.

Відповідно до вимог п. 120.1 ст. 120 Кодексу за виявлене порушення передбачено застосування штрафних санкцій.

- вимог п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Кодексу не задекларовано дохід у вигляді основної суми боргу прощеного (анульованого) кредитором у 2015 році, у розмірі 7136793,90 грн, відповідно занижено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 1426749,78 грн.

За результатами перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_3 донараховано податок на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 1426749,78 грн.

Відповідно до вимог п.123.1 ст.123 Кодексу за виявлене правопорушення передбачено застосування штрафних санкцій.

- п.п.1.2, п.п.1.3 п.161 Підрозділу 10 розділу XX Кодексу перевіркою правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування, утримання та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету військового збору, встановлено, що фізична особа ОСОБА_3 занизив та не перерахував до бюджету військовий збір за 2015 р. в розмірі 107 051,91 грн.

За результатами перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_3 донараховано військовий збір, який підлягає сплаті до бюджету в розмірі 107 051,91 грн.

Відповідно до вимог п.123.1 ст.123 Кодексу за виявлене порушення передбачено застосування штрафних санкцій.

Як встановлено, підставою для таких висновків, слугувало те, що Філія Центральне РУ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» дотримуючись порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку до Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, в якому відображено нарахований та виплачений дохід (у вигляді анулювання (прощення) боргу за ознакою доходу - 126 (дохід, отриманий як благо) ОСОБА_3 у розмірі 7136793,90 грн.

Філія Центральне РУ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» листом №201-04 від 28.04.2016 повідомив, що усі вимоги кредитора відповідно п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України виконав в повному обсязі, шляхом надання повідомлень про анулювання (прощення) частини заборгованості, в т.ч. суми заборгованості за основним боргом в розмірі 7136793,90 грн, листами від 31.12.2015 за №3-241200/25436 та №3-241200/25435 ОСОБА_3 особисто під підпис.

Також, ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС в у м. Києві направлено письмовий запит ОСОБА_3 №5855/Я/26-57-13-02-20 від 05.05.2016 щодо виконання обов'язку подання декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, та декларування доходу отриманого у 2015 році, у вигляді анулювання (прощення) боргу кредитором.

Відповідач наголошує на тому, що до перевірки позивачем не надані документи, що підтверджують факт сплати податку на доходи фізичних осіб. Декларація про майновий стан та доходи за 2015 рік не подана.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 09.08.2016:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 1426749,78 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 356681,45 грн за порушення вимог п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України;

- №, яким застосовані штрафні санкції (штрафи) у сумі 170,00 грн за порушення вимог п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 розділу II, п.176.1 ст.176, п.179.1, п.179.2 ст.179 розділу IV Податкового кодексу України;

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на 107051,91 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 26762,98 грн за порушення вимог п.п.1.2, п.п.1.3 п.16-1 Підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати останні.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що зі встановлених судом обставин отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага відповідачем доведено не було, відтак не підлягає нарахуванню позивачу і грошове зобов'язання зі сплати військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України визначено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Відповідно до абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

У пп. 14.1.47, 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України закріплено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

За змістом наведених положень у разі, якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 р. у справі № П/811/533/17 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов'язковими для врахування колегією суддів при розгляді даної справи.

Отже, основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням в розумінні Податкового кодексу України є доходом такого платника.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Пунктом 179.1 статті 179 Податкового кодексу України встановлено обов'язок платника податку подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Як встановлено, в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами згідно мирових угод, визнаних ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2014 у справі №369/5092/14-ц та Солом'янського районного суду міста Києва від 25.12.2014 у справі №760/17517/14-ц, право власності на належне ОСОБА_3 нерухоме майно, що перебувало в іпотеці у Банка відповідно до іпотечних договорів, укладених одночасно з кредитними договорами, - перейшло до АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

У даному випадку факт приросту показників фінансового та/або майнового стану позивача внаслідок прощення (анулювання) заборгованості за кредитними договорами був відсутній, оскільки погашення такої заборгованості відбулось внаслідок відчуження на користь кредитора права власності на майно, що належало платнику податків.

Доказів відображення кредитором у податковому розрахунку відомостей про отриманням ОСОБА_3 доходу в розмірі 1 426 749,78 грн, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку у 2015 році, а також доказів направлення кредитором повідомлення про прощення (анулювання) такого боргу позивача, контролюючим органом не надано. Отже, наявні підстави для задоволення інших позовних вимог, так як відсутній обов'язок позивача подавати декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.2018 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 12.02.2019