Справа № 221/6365/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 лютого 2019 року справа №221/6365/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя-доповідач Першого апеляційного адміністративного суду Компанієць І.Д., розглянувши апеляційну скаргу Інспектора взводу УПП ГУНП м. Кременчуг Полтавської області Тєтєнова Максима Геннадійовича на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 10 грудня 2018 року у справі № 221/6365/18 (головуючий І інстанції Чальцева Т.В.) за позовом ОСОБА_3 до Інспектора взводу УПП ГУНП м. Кременчуг Полтавської області Тєтєнова Максима Геннадійовича про скасування постанови та закриття по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Інспектора взводу УПП ГУНП м. Кременчуг Полтавської області Тєтєнова Максима Геннадійовича на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 10 грудня 2018 року у справі № 221/6365/18.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи предмет спору, процесуальні питання розгляду наведеної справи врегульовані параграфом 2 Глави 11 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, ст. 286 цього Кодексу, відповідно до ч. 4 якої апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 10 грудня 2018 року у справі № 221/6365/18 подана до суду першої інстанції за допомогою засобів поштового зв'язку 18 січня 2019 року, тобто після сплину десятиденного строку на оскарження рішення суду першої інстанції, встановленого в цій категорії справ.

В клопотанні про поновлення строку зазначено, що рішення суду першої інстанції апелянт отримав 16.01.2019 року, тому на підставі ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апелянт має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, з 16 грудня 2018 року по 09 січня 2019 року відповідач перебував в основній відпустці.

Частиною 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в ухвалі від 24 липня 2018 року в справі № 211/797/18, норми ст. 286 КАС України є спеціальними по відношенню до ст. 295 КАС України, а відтак строк на апеляційне оскарження судового рішення становить десять днів з моменту його проголошення, а не з дня вручення повного рішення суду.

Тобто, відсутність учасника справи в судовому засіданні та отримання копії оскаржуваного рішення після сплину строку на його апеляційне оскарження не є поважною підставою для поновлення такого строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідач був повідомлений про розгляду справи, надав відзив на адміністративний позов, просив розглянути справу без його участі.

Суд зазначає, що пасивна поведінка апелянта не може вважатися поважними обставинами пропуску строку.

Суд не приймає посилання апелянта, на перебування у відпустці з 16.12.2018 року по 09.01.2019 року, як на поважну підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки у відпустці відповідач перебував по 09 січня 2019 року, однак з апеляційною скаргою звернувся лише 18.01.2019 року.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження та задоволення клопотання апелянта про поновлення цього строку.

Таким чином, апелянту необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважні підстави та відповідні докази.

Керуючись ст. ст. 169, 286, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Інспектора взводу УПП ГУНП м. Кременчуг Полтавської області Тєтєнова Максима Геннадійовича про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Апеляційну скаргу Інспектора взводу УПП ГУНП м. Кременчуг Полтавської області Тєтєнова Максима Геннадійовича на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 10 грудня 2018 року у справі № 221/6365/18 - залишити без руху для усунення недоліків, шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважні підстави та відповідні докази.

Встановити десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д. Компанієць