Справа № 160/1143/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 лютого 2019 року 160/1143/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальника В.В. в адміністративній справі №160/1143/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, у якій просить:

- визнати дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області щодо відмови у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 протиправними;

- зобов'язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Дніпропетровської області видати оригінал свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 негайно.

05 лютого 2019 року вищезазначену справу № 160/1143/19 було розподілено судді Кальнику В.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2019 р.

11 лютого 2019 року суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальником В.В. було заявлено про самовідвід, в обґрунтування якого зазначено про те, що ним у 2018 році до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури у Дніпропетровській області було подано заяву щодо отримання свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, складено відповідні кваліфікаційні іспити, у зв'язку з чим, він вважає, що наявні передбачені п.4 ч.1 ст. 36 КАС України обставини, що можуть викликати сумнівів у його неупередженості або об'єктивності під час розгляду зазначеної справи, що, в свою чергу, має наслідком подання заяви про самовідвід судді.

Суд при вирішенні питання про наявність підстав для самовідводу судді виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Кодексу суддівської етики, затвердженого V з'їздом суддів України 24.10.2002, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об'єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Частиною 1 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді є за своєю суттю певними юридичними фактами, які надають підстави для сумнівів щодо об'єктивності, неупередженості та безсторонності судді під час розгляду конкретної справи.

Зі змісту постанови Верховного Суду України від 31.05.2017 слідує, що до вирішення суддею питання про відвід (самовідвід) цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов'язаних із подальшим рухом заяви.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено право на справедливий суд.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як вбачається з поданої заяви судді про самовідвід, суддею Кальником В.В. у 2018 році було подано до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, яка заявлена відповідачем по даній справі, заяву щодо отримання свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю та складено відповідні кваліфікаційні іспити, а тому, вказані обставини можуть викликати сумнів в неупередженості або об'єктивності головуючого під час розгляду даної справи.

Беручи до уваги викладене та обставини, наведені в заяві про самовідвід, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, неупередженості та об'єктивності за результатами розгляду цієї справи, суд вважає, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 243, 248, 250, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Кальника В.В. у справі № 160/1143/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Справу передати для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя В.В. Кальник