Справа № 0440/6529/18
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6529/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року, (суддя суду першої інстанції Боженко Н.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №0440/6529/18 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1, третя особа: Криворізька південна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення суми податкового боргу,-

в с т а н о в и в :

29 серпня 2018 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: стягнути податковий борг з ОСОБА_1 на користь державного бюджету у розмірі 25 000 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що у порядку пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, Криворізькою ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення - рішення про нарахування ОСОБА_1 грошового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25 000 грн., яке направлено на адресу позивача та вручено їй особисто 07.07.2015 року. У зв'язку з несплатою позивачем суми грошового зобов'язання воно набуло статусу податкового боргу. Криворізькою ОДПІ було сформовано та надіслано на адресу позивача вимогу про сплату боргу, яку отримано позивачем особисто. 16.11.2015 року від позивача до ГУ ДФС у Дніпропетровській області було направлено скаргу на податкове повідомлення - рішення про нарахування транспортного податку за 2015 рік, яке залишено без задоволення. Оскільки в інтегрованій картці платника рахується податковий борг з транспортного податку, ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто податковий борг з ОСОБА_1 на користь державного бюджету у розмірі 25 000 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що застосування контролюючим органом положень статті 267 Податкового кодексу України з метою оподаткування транспортним податком не може мати місце у 2015 році, а відтак, і приймати будь-яке податкове рішення щодо нарахування податкових зобов'язань позивач не мав права. Оскільки податкове повідомлення - рішення прийняте із порушенням вимог Закону, відсутніми є підстави для стягнення коштів податкового боргу з відповідача.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа ОСОБА_1 перебуває на обліку у Криворізькій південній об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

У власності відповідача перебуває легковий автомобіль "NISSAN MURANO" об'ємом двигуна 3498 куб. см., 2012 року випуску, дата здійснення реєстраційної дії - 26.12.2012 року, номерний знак - НОМЕР_1.

30.06.2015 року Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 366-17, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за період 2015 рік у розмірі 25 000,00 грн.

Вказане рішення направлено на адресу відповідача та отримано нею особисто 06.07.2015 року, доказів його оскарження відповідачем до суду не надано.

Відтак, сума, визначена за податковим повідомленням-рішенням форми "Ф" від 30.06.2015 року № 366-17 є узгодженою та такою, що підлягає сплаті.

Станом на 02.05.2018 року в інтегрованих картках ОСОБА_1 податковий борг по транспортному податку в сумі 25 000,00 грн. не переривався та залишається несплаченим.

У зв'язку зазначеним позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення - рішення про нарахування транспортного податку за 2015 рік є чинним, набуло статусу узгодженого та не сплачено позивачем станом на час звернення позивача до суду із позовом. Відповідачем дотримано вимоги ПК щодо стягнення податкового боргу, відтак сума податкового боргу у розмірі 25 000 грн. має бути стягнуто з відповідача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума податкового боргу виникла внаслідок несплати транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн., нарахованого згідно податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 року № 366-17

Зазначене податкове повідомлення-рішення було направлено Криворізькою ОДПІ на адресу відповідача, та отримано ОСОБА_1 особисто.

На виконання вимог ст. 59 ПК України, у зв'язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу в автоматичному режимі ГУ ДФС у Дніпропетровській області було сформовано та направлено ОСОБА_1 податкову вимогу від 03.09.2015 року № 223-23 на суму 25 000,00 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу від 03.09.2015 року № 12083/10/04-82-23-43, які направлені на адресу платника рекомендованим листом та отримані нею особисто 31.10.2015 року. На дані рішення відповідачем подана скарга ГУ ДФУ у Дніпропетровській області, однак рішенням від 02.12.2015 року №9758/10/04-36-23-01-05 про результати розгляду скарги залишено без змін податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу.

За правилами пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2статті 95 Податкового кодексу України).

Сума податкового боргу, визначена податковою вимогою від 03.09.2015 року № 223-23 на суму 25 000,00 грн. у встановлений законодавством строк сплачена не була.

За наведених обставин та з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 суми податкової заборгованості.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем фактично не оскаржується правомірність дій податкового органу при формування податкової вимоги та дотримання податку стягнення податкового боргу, відповідач наголошує на неправомірності прийнятого ППР, та як наслідок вважає, що податковий борг не може бути стягнутий з підстав порушення вимог Закону при прийнятті ППР про нарахування відповідачу суми транспортного податку.

З цього приводу, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з частиною першою статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування в даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податкового кодексу України, тощо.

Таким чином, питання правомірності прийняття позивачем податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги не охоплюється предметом даного позову, оскільки дані рішення суб'єкта владних повноважень не є предметом позову у даній справі, а відтак, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 року в справі №810/4417/16.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що позивач була не позбавлена права оскаржити податкове повідомлення - рішення чи податкову вимогу в судовому порядку, якщо вважає, що вони прийняті з порушенням вимог Закону. Той факт, що позивач зверталась до ГУ ДФС у Дніпропетровській області із скаргою на податкове повідомлення - рішення, яка була залишена без задоволення, не зумовлює підстав для позбавлення відповідача обов'язку сплачувати суму узгодженого податкового зобов'язання, визначеного ПК України.

З урахуванням вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року в адміністративній справі №0440/6529/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає на підставі п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 07.02.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай