Справа № 480/4702/18
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 р. Справа № 480/4702/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Ювченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4702/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Сумській області) про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-7745-54 від 28.11.2018 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15819,54 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що не відноситься до осіб, які є платниками єдиного соціального внеску, оскільки є пенсіонером за віком. Тому позивач вважає вимогу про сплату боргу протиправною.

Ухвалою суду від 20.12.2018 відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

У відзиві відповідач не погодився з позовними вимогами та зазначив, що пільги на сплату єдиного внеску (звільнення від сплати) поширюються тільки на визначену законодавством категорію осіб, до яких особи, що провадять незалежну професійну діяльність, а саме юридичну практику, в тому числі адвокатську - не входять (а.с.24).

У відповіді на відзив позивач зазначила, що зміни до законодавства, які стали підставою для нарахування єдиного соціального внеску за 2017 рік набули чинності 01.01.2018, що свідчить про незаконність такого нарахування. Крім того, підтверджуючи правомірність нарахування єдиного соціального внеску відповідач посилається на лист Пенсійного Фонду України від 05.12.2017 №38450/03-13 про тлумачення ч. 4 ст. 4 Закону України №2464 щодо переліку осіб, які звільняються з 01.01.2018 від сплати внеску, хоча даний лист не є джерелом права. А також відсутнє підтвердження взяття на облік позивача як платника єдиного внеску (а.с.27-28).

У запереченні на відповідь на відзив відповідачем зазначено, що висновок позивача про те, що зміни, встановлені Законом №2148-VIII набули чинності з 01.01.2018 та підтверджують незаконність нарахування позивачу єдиного внеску за 2017 рік є безпідставними та необґрунтованими. Також зазначено, що відповідно до Реєстру страхувальників, що ведуть органи Державної фіскальної служби, ОСОБА_1 є платником єдиного внеску як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, оскільки заява про зняття з обліку як платника єдиного внеску за місцем реєстрації не подавалася. Крім того, ГУ ДФС України у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 не зазначало, що Лист Пенсійного фонду України від 05.12.2017 №38450/03-13 є підставою для зарахування адвокатів, самозайнятих осіб, які отримують пенсію за віком, в коло осіб, які не звільняються від сплати єдиного внеску (а.с.34-35).

У поясненнях позивач зазначила, що оскільки до 1 січня 2017 року особи, які мали право не сплачувати єдиний соціальний внесок, то законодавчі зміни, якими зобов'язано сплачувати такий внесок фактично звузили вже існуючі права цих осіб, що є порушенням статей 8 та 22 Основного Закону (а.с.37-39).

Ухвалою суду від 15.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом Національної асоціації адвокатів України, яка проводить незалежну професійну діяльність, що підтверджується копією посвідчення адвоката та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.10,11).

21.12.2001 позивач узята на облік в органах державної податкової служби як платник податків, що підтверджується копією довідки (а.с.12).

11.12.2018 позивачем отримано вимогу ГУ ДФС у Сумській області №Ф-7745-54 від 28.11.2018 про сплату боргу (недоїмки), в якій зазначено, що станом на 31.10.2018 за позивачем мається заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 15819,54 грн. (а.с.13).

Відповідачем до відзиву на позов додано розрахунок боргу по єдиному внеску за вимогою про сплату боргу (недоїмки) ф-7745-54 від 28.11.2018, з якого вбачається, що періодами, за які проведено нарахування є: 2017 рік, перший-третій квартали 2018 року (а.с.20).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі по тексту - Закон №2464) врегульовано відносини щодо адміністрування єдиного внеску.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Із системного аналізу норм Закону №2464 вбачається, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Вказана мета досягається шляхом регулярної сплати мінімального страхового внеску.

Платник єдиного внеску, визначений п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464, перебуваючи на обліку у контролюючому органі, зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок відповідно до визначеної бази нарахування єдиного внеску. При цьому базу нарахування єдиного внеску зобов'язані визначати платники, як ті, що отримують, так і ті, які не отримують дохід від провадження незалежної діяльності.

Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VII, внесено зміни, зокрема, до ч. 4 ст. 4 Закону №2464, які набули чинності з 01 січня 2018 року.

Даною нормою встановлено, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 зазначеної вище норми в якості особи, яка звільняється від сплати єдиного соціального внеску зазначено фізичних осіб - підприємців, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. В свою чергу, пунктом 5-1 до такої категорії віднесено осіб, які

є членами фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах;

Разом з тим, дія ч. 4 ст. 4 Закону №2464 не поширюється на осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Ретроспективний аналіз редакцій Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" свідчить, що особи, які провадять незалежну професійну діяльність, раніше також не звільнялись від сплати ЄСВ після досягнення пенсійного віку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що при винесенні вимоги №Ф-7745-54 від 28.11.2018 про сплату з позивача боргу зі сплати єдиного внеску, посадові особи ГУ ДФС у Сумській області діяли на підставі та в межах повноважень, визначених законодавством, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-7745-54 від 28.11.2018 про сплату боргу (недоїмки) - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.02.2019 року.

Суддя В.М. Соколов