Справа № 560/3765/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3765/18

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

06 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Цоя Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Стара Синява" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Стара Синява" до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Старосинявської селищної ради Хмельницької області про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Стара Синява" (далі-ТОВ "Ресіліент Стара Синява") звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Старосинявської селищної ради Хмельницької області про скасування рішень.

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 19 листопада 2018 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Стара Синява" залишив без руху та надав позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Вважаючи, станом на 03 грудня 2018 року позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 03 грудня 2018 року позовну заяву та додані до неї матеріали повернув позивачу.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Дослідженням позовної заяви та доданих до неї документів суд першої інстанції встановив, що позовна заява не відповідає вимогам КАС України, оскільки позивач не завірив копії доданих до адміністративного позову документів відповідно до встановлених вимог в повному обсязі, а саме витягів з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також не зазначив про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Так, згідно зі ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також слід зазначити, що нормативно-правовими актами, що регулюють порядок засвідчення копій документів, є: Національний стандарт України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затверджений наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 ороку № 55 (далі - ДСТУ 4163-2003); Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 (далі - Правила № 1000/5); інструкції з діловодства в окремих органах державної влади та інші.

При цьому в силу пункту 1 Правил № 1000/5 ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов'язковим для виконання всіма установами.

Пункт 5.27 ДСТУ 4163-2003 визначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

У силу пункту 8 глави 10 розділу ІІ Правил № 1000/5 копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

При цьому відповідно до пункту 1 глави 10 розділу ІІ Правил № 1000/5 порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст. 32 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Для фізичних та юридичних осіб інформація за об'єктом нерухомого майна та суб'єктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи, або в паперовій формі.

Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

Для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, приватних виконавців, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб'єктом права чи за об'єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису. Порядок доступу до Державного реєстру прав визначається Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених цим Законом.

Доводи суду першої інстанції, що однією з позовних вимог у даній справі є скасування рішення державного реєстратора Коцуконя Віталія Миколайовича індексний номер 41059220, від 14.05.2018, при цьому, позивач не надав суду вказане рішення державного реєстратора, а також не вказує державного реєстратора Коцуконя Віталія Миколайовича відповідачем у даній справі.

Однак, відповідно до п. 9 ст. 4 КАС України відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Також, згідно п. 5 ст. 48 КАС України під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Згідно пунктів 1-4 статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Ухвалою суду першої інстанції від 19 листопада 2018 року встановлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги №18/10-01 від 05.10.2018, вказаний договір укладений між адвокатським об'єднанням "Еверліґал" та ТОВ "Ресіліент Стара Синява", в той час, як представником позивача по даній справі є адвокат ОСОБА_4, при цьому жодних доказів на підтвердження відносин адвоката ОСОБА_4 до адвокатського об'єднання "Еверліґал", а також повноважень ОСОБА_4 представляти інтереси позивача від імені адвокатського об'єднання не додано.

Однак, за частиною четвертою статті 59 КАС України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною шостою цієї статті оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

За частинами першою, третьою статті 26 Закону України від 05 липня 2017 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер. Повноваження адвоката як захисника або представника в адміністративному судочинстві, підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Як видно зі змісту позовної заяви, її підписав адвокат ОСОБА_4, як представник ТОВ "Ресіліент Стара Синява". На підтвердження своїх повноважень підписант надав копії: належним чином засвідчену копію договору про надання правової допомоги від 05.10.2018 та копії ордеру на надання правової допомоги Серії КВ № 754781 від 09.11.2018, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5385, які засвідчені самим адвокатом та додатково надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо АО "Еверліґал", в якій ОСОБА_5 зазначено як голову адвокатського об'єднання, що діє як керівник.

Відповідно до пункту 3 Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань затвердженого наказом Міністерства юстиції України 10.06.2016 № 1657/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016 року за № 839/28969) відомості з Єдиного державного реєстру надаються за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру у паперовій або електронній формах, що мають однакову юридичну силу та містять обов'язкове посилання на Єдиний державний реєстр, крім документів, що містяться в реєстраційній справі та надаються у паперовій формі.

У паперовій формі надаються, зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру, який надається державним реєстратором (крім державного реєстратора Міністерства юстиції України або його територіального органу), уповноваженою особою центру надання адміністративних послуг, нотаріусом, на аркушах формату А4 (210 х 297 міліметрів) без використання спеціальних бланків та без проставляння підпису і печатки.

Слід також зазначити, що повернення заяв за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень, особливо під час звернення із заявами (скаргами) у термінових адміністративних справах (§ 2 глави 10 указаного Кодексу).

Положеннями ч. 6 ст. 94 КАС України визначено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази того, що суд використав альтернативний спосіб отримання у відповідної особи оригіналу письмового доказу шляхом витребовування, також за наявності у суду сумнів відповідності поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Так, на переконання суду апеляційної інстанції, в силу існування процесуальних норм щодо альтернативних способів отримання оригіналів письмових доказів, суд наділений повноваженнями обирати відповідний спосіб, залежно від особливостей конкретної справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не довів, що подані позивачем документи були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції не було належним чином забезпечено реалізацію права позивача на доступ до правосуддя та передчасно вирішено питання щодо повернення позовної заяви.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, зважаючи на викладене, з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя, а також враховуючи, що спірні правовідносини мають публічно-правову природу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що дану справу необхідно направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

За таких обставин, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є всі підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (ст. 320 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Стара Синява" задовольнити повністю.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресіліент Стара Синява" до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Старосинявської селищної ради Хмельницької області про скасування рішень скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 лютого 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.