Справа № 475/1536/18
Суддя: Кривенко О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1536/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.02.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря Маташнюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доманівка адміністративну справу № 475/1536/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2, Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №410859 від 11.12.2018р.,

В С Т А Н ОВ И В:

21 грудня 2018 року до Доманівського районного суду Миколаїської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2, Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №410859 від 11.12.2018р.

Позов мотивований тим, що 11 грудня 2018 р. о 01:30 год. він керував т/з МАН, номерний знак НОМЕР_1 на автошляху М-14, та був зупинений інспектором поліції Березівського ВП ОСОБА_2, який склав відносно нього постанову про адміністративне правопорушення ДПО18 №410859 за ч.1 ст.121 КУпАП, а саме: на вітровому склі в зоні дії склоочисників тріщина більш ніж 55мм та на причепі на одній осі встановлені шини з різними малюнками протектору.

При складанні постанови жодних пояснень позивача до уваги взято не було.

Інспектор його пояснення до уваги не взяв та виніс постанову ДПО18 №410859 від 11.12.2018 р. за ч.1 ст.121 КУпАП та наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що, зупинивши його транспортний засіб, йому було вказано, що причиною зупинки стало порушення Правил дорожнього руху, без зазначення яких саме. Вимоги позивача ОСОБА_1 надати докази вчинення порушення ним ПДР, показати докази фіксації правопорушення, були проігноровані. У відповідь лише було вказано, що постанова позивачеві буде направлена поштою.

Позивач ОСОБА_1 вважає постанову незаконною та просить її скасувати, посилаючись на те, що правопорушення ним вчинене не було; при винесенні постанови були грубо порушені вимоги КУпАП (ст.ст.251, 258, 268, 288 КУпАП) та його права, в тому числі на захист.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився. Надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За такого неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши долучені позивачем матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 11.12.2018 р. відносно позивача ОСОБА_1 винесена постанова серія ДПО18 №410859, в якій зазначено, що ОСОБА_1, на автошляху М-14 о 01-30 год. керував транспортним засобом на причепі якого на одній осі встановлені шини з різними малюнками протектору та на вітровому склі в зоні дії

склоочисників тріщина більш ніж 55мм, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. За результатами розгляду адмінсправи поліцейський СРПП ОСОБА_2 постановив застосувати до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В пояснення до постанови, ОСОБА_1 зазначив 'не згоден з постановою'.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео фіксації.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано адміністративне правопорушення водієм.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, оскільки відповідач не надав до суду жодних доказів того, що він правомірно, на основі об»єктивно та повно досліджених доказів виніс оскаржувану постанову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено належними та достовірними доказами наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

За такого позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 243-245, 271, 286 КАС України суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №410859 від 11.12.2018 р., винесену поліцейським СРПП Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у розмірі 340 грн. штрафу.

Справу відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : ОСОБА_3