Справа № 815/2284/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2284/18

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, третя особа Командування Військово - Морських сил Збройних сил України про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2018р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, третя особа Командування ВМС Збройних сил України, в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Командування ВМС Збройних Сил України в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Командування ВМС Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. включно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у період з 2014р. по теперішній час він проходить службу у ВМС Збройних Силах України. У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення. Доказом невиплати індексації грошового забезпечення є роздруківка нарахувань та утримань за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р..

У квітні 2018р. ОСОБА_1 звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 про проведення індексації грошового забезпечення та її виплати за період з 1.01.2016р. по 31.12.207р.. Однак, листом командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 повідомлено, що індексація не виплачується у зв`язку із відсутністю коштів.

Позивач вважає вказані дії протиправними, незаконними та такими, що порушують його права.

Посилаючись на вказані обставини просив вимоги задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Командування ВМС Збройних Сил України в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р..

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Командування ВМС Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. включно.

В частині визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Командування ВМС Збройних Сил України в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, ОСОБА_1 подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, інші сторони в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії військової частини НОМЕР_1 Командування ВМС Збройних Сил України щодо відмови у не нарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення є протиправними, незаконними та такими, що порушують права позивача.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 2014р. по теперішній час проходить військову службу у військові частині НОМЕР_1 Командування ВМС Збройних Сил України.

У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення.

У квітні 2018р. ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про проведення індексації грошового забезпечення та її виплати за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. (а.с.22). Однак, відповідач надав відповідь, в якій зазначено, що індексація не виплачується у зв`язку із відсутністю коштів.

Перевіряючи правомірність та законність дій та рішень військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, які позивач просить визнати протиправними та незаконними, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за №2011-XII від 20.12.1991р. (надалі - Закон №2011-XII) встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

У відповідності до ч.1-4 ст.9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Преамбулою ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» за №1282-XII від 3.07.1991р. (надалі Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Приписами ст.1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями ст.2 Закону №1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

У відповідності до ст.4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%.

Статтею 6 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених ст.4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається КМУ.

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» за №2017-III від 5.10.2000р, індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Кабінетом Міністрів України затверджено Постанову «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» за №1078 від 17.07.2003р. (надалі - Порядок №1078), згідно з п.4 якого індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абз.8 п.4 Порядку №1078, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Поряд із цим, позивачеві у період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. індексація не нараховувалася та не виплачувалася, що підтверджується наявним у матеріалах справи роздруківкою нарахувань і виплат (а.с.23).

Що стосується посилань апелянта на відсутність фінансових ресурсів для виплати у період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. індексації, апеляційний суд виходить з наступного.

Приписами ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» за №3477-IV від 23.02.2006р., рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Кечко проти України» зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, апеляційний суд вважає, що складна фінансово-економічна ситуація в державі жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Аналізуючи вищевикладені норми законодавства, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 має право на нарахування та отримання виплати з індексації грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р..

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки наявні усі правові підстави для нарахування та отримання ОСОБА_1 виплати з індексації грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р..

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв