Справа № 310/10767/18
Суддя: Стручкова Л. І.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання - Вакал Н.А.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому зазначив, що 17.12.2018 року, приблизно о 10-00 год. коли він, директор ТОВ «Топ-Сервіс» перебував на своєму робочому місці на автомобільній газонаповнювальній компресорній станції, яка розташована за адресою: м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 87з, до нього звернувся ТВО начальника ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та повідомив, що він порушив ПДД на автомобільній газонаповнювальній компресорній станції відсутні необхідні погоджувальні документи щодо розміщення рекламоносія. Старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 було повідомлено, що ТОВ «Топ-Сервіс» має всі необхідні дозвільні документи, які знаходяться в головному офісі підприємства. Відносно нього, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №184049, про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. Посилаючись на ст.ст.256, 258, 289 КУпАП просить визнати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасувати її.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на обставини викладені в ньому. Додатково суду пояснив, що автомобільна газонаповнювальна компресорна станція, яка розташована за адресою: м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 87з, облаштована усіма необхідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою згідно плану організації дорожнього руху, погодженого з відділом ДАЇ 13.11.2007 року. Будь-яких рекламних носіїв на ній не розташовано, є лише цінова стела, розташування якої також попередньо було погоджено. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ТВО начальника ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.20). Відзив на позовну заяву і матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.21). Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.

Суд, на підставі ст.ст.205, 268, 285 КАС України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17.12.2018 року відносно ОСОБА_1, директора ТОВ «Топ-Сервіс», ТВО начальника ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №184049, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. (а.с.8-9).

Відповідно до зазначеної постанови 17.12.2018 року о 10 годині 08 хвилин на вул. Мелітопольське шосе 87з в м. Бердянську, будучи відповідальною особою не забезпечив розміщення дорожніх знаків регулювання дорожнього руху, які забезпечують безпеку дорожнього руху та була відсутня погоджувальна документація щодо розміщення рекламоносія, чим порушив п.п.1.6, 8.12 ПДР України.

Відповідно до п.1.6. ПДР України, використовувати дороги не за їх призначенням дозволяється з урахуванням вимог статей 36-38 Закону України «Про автомобільні дороги».

Згідно з п.8.12. ПДР України, забороняється самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.

Згідно ст.37 Закону України «Про автомобільні дороги», будівництво споруд, об'єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюються згідно з дозволом органів державного управління автомобільними дорогами та за попереднім погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України. Органи державного управління автомобільними дорогами видають за погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції на платній основі дозволи на розміщення, будівництво, реконструкцію та функціонування в межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Органи державного управління автомобільними дорогами у 30-денний строк приймають рішення про видачу дозволу на розміщення, будівництво, реконструкцію та функціонування в межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, або про відмову у видачі такого дозволу. Підставою для відмови у видачі та анулювання дозволу можуть бути: попереднє визначення даної ділянки дороги для іншого об'єкта або споруди; віднесення ділянки дороги до аварійно-небезпечної або місця чи ділянки концентрації дорожньо-транспортних пригод; невідповідність місця розташування об'єкта дорожнього сервісу нормативним вимогам та планам розвитку інфраструктури дорожнього сервісу; перспективні плани реконструкції або розширення автомобільної дороги, що призведе до демонтажу споруд. Під час реконструкції та ремонту автомобільних доріг перенесення споруд і комунікацій об'єктів дорожнього сервісу в межах смуги відведення здійснюється за рахунок їх власника, про що інформують власника не пізніше ніж за один місяць до початку проведення робіт. Усі спори, пов'язані з провадженням виробничої діяльності на автомобільних дорогах, вирішуються в судовому порядку.

Згідно ст.38 Закону України «Про автомобільні дороги», розміщення реклами в межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про рекламу» та цього Закону. Забороняється розміщення рекламоносіїв, що перешкоджають оцінці дорожньо-транспортної ситуації або мають схожість (за зовнішніми ознаками, зображенням чи звуковим ефектом) з технічними засобами організації дорожнього руху і спеціальними сигналами, а також рекламоносіїв, що створюють ефект присутності на дорозі пішоходів або транспортних засобів. Рекламоносії, що розміщуються у межах смуги відведення автомобільних доріг, не мають: погіршувати умови безпеки дорожнього руху; погіршувати видимість на дорозі, затемняти або знижувати ефективність сприймання дорожніх знаків, світлофорів та інших технічних засобів організації дорожнього руху; обмежувати видимість у напрямку руху, бокову видимість та видимість технічних засобів організації дорожнього руху або заважати сприйманню їх учасниками дорожнього руху; засліплювати учасників дорожнього руху, у тому числі внаслідок дії ефекту світлоповернення від рекламоносія; зменшувати габарити шляхопроводів та інших інженерних споруд; заважати руху пішоходів; створювати звукові ефекти, що негативно впливають на умови руху. Кошти за рекламу стягуються власниками доріг відповідно до законодавства.

Частина 1 ст.140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

За приписами ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція №1395), розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Поліцейський оголошує яка справа підлягає розгляду, хто притягується до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з пунктом 5 розділу ІV зазначеної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Пунктом 3 розділу ІІ зазначеної Інструкції, передбачено, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, ч.4 ст.140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 3 ст. 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

За приписами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, в постанові серії БР №184049 від 17.12.2018 року зазначено, що до неї додається акт огляду ділянки вулично-шляхової мережі (а.с.9), проте фактично він відсутній. Також вказана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, бази даних, реєстри тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так позивачем надано копію плану організації дорожнього руху погодженого з відділом ДАЇ 13.11.2007 року, згідно якого автомобільна газонаповнювальна компресорна станція, яка розташована за адресою: м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 87з, облаштована усіма необхідними дорожніми знаками та дорожньою розміткою згідно діючого законодавства.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем самого правопорушення. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких підстав суду не надано доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, та навпаки, позивачем надані докази на спростування відомостей відображених в оскаржуваній постанові, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1020 грн. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 19, 72-80, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №184049 винесену 17.12.2018 року тимчасово виконуючого обовязки начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_3