Справа № 815/1491/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1491/18

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.
Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 05.10.2018 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Лавришині А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій, скасування наказів,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - ДПП НП України), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Одеській області ДПП) (з урахуванням заяви про зміну підстав позову) про :

- визнання дій УПП в Одеській області ДПП, щодо проведення службових розслідувань призначених Наказами ДПП НП України №5486 та №5487 від 06 листопада 2017 року - протиправними;

- скасування Наказу ДПП НП України №130 від 30 січня 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді догани;

- скасування Наказу ДПП НП України №150 від 02 лютого 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну посадову відповідність.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що УПП в Одеській області порушені права позивача, як особи стосовно якої проводиться службове розслідування, передбачені Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12 березня 2013 року (далі Інструкція), що призвело до позбавлення права ОСОБА_3 на висловлення письмових зауважень, щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи, яка його проводить, право позивача на ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, що є недопустимим в розумінні як вимог Інструкції, так і Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV. Крім того, позивачем 24 листопада 2017 року було направлено до УПП в Одеській області рапорти про ознайомлення з результатами службових розслідувань та отримання відповідних матеріалів, 10 січня 2018 року було повторно направлено рапорти на отримання матеріалів та ознайомлення з висновками, однак до сьогодні, а ні висновки службових розслідувань, а ні відповідні матеріали позивачу надані не були.

За результатами проведення службового розслідування було складено висновок, який став підставою для застосування дисциплінарного стягнення. З вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_3 без поважних причин не вийшов на службу 18 вересня 2017 року з 09:00 до 18:00. Разом з тим, як вбачається з матеріалів службового розслідування, що містяться в матеріалах справи, при проведенні службового розслідування було встановлено, що 18 вересня 2017 року ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою. А саме, Довідка №112 видана Одеським обласним клінічним медичним центром, про те, що ОСОБА_3 18 вересня 2017 року поступив в приймальне відділення. Крім того, на запит Відповідача Теплодарська центральна міська лікарня листом від 06 грудня 2017 року вих.№ 918/01-13 повідомила, що 18 вересня 2017 року позивач звернувся зі скаргами на головну біль AT 180/110, у зв'язку з чим йому було виписано направлення до лікарні в кардіологічне відділення. Про звернення за медичною допомогою ОСОБА_3 свідчить також довідка, видана лікарем ДУ "ТМО МВС України" по Одеській області, що додається.

Однак, вивчивши усі зібрані матеріали, відповідачі в свою чергу прийшли до протилежного висновку про те, що хвороба та звернення за медичною допомогою не є поважною причиною не з'явлення на робочому місці, що само собі суперечить встановленим, в рамках проведення службового розслідування, обставинам.

Стосовно другого службового розслідування, позивач зазначає, що його висновки не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_3 у вказаний період автомобіль за межами міста не використовував, у дорожньому листі №2158 за липень 2017 року, стоїть не його підпис та взагалі не є зрозумілим чому службовим розслідуванням не встановлено хто саме користувався автомобілем у період з 16 липня 2017 року до 30 липня 2017 року.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що підполковник поліції ОСОБА_3 надав до відділу кадрового забезпечення УПП у м. Одесі ДПП первинний лист непрацездатності серії АГШ №311108, виданий йому 12 вересня 2017 року Центральною міською лікарнею м. Теплодара, а також довідку Одеського обласного клінічного медичного центру від 02 жовтня 2017 року, згідно якої він перебував в даному закладі на лікуванні у кардіологічному відділенні з 19 вересня 2017 по 02 жовтня 2017 року. Детальним вивченням зазначених документів було встановлено, що відповідно до первинного листа непрацездатності серії АГШ №311108, підполковник поліції ОСОБА_3 був звільнений від роботи з 12 вересня 2017 року по 16 вересня 2017 року, а стати до роботи мав з 17 вересня 2017 року. За результатами службового розслідування складено висновок, який 04 січня 2018 року затверджено начальником Департамент патрульної поліції підполковником Жуковим Є. О. Таким чином, службове розслідування проведено в межах строку визначеного законодавцем, за змістом Висновку службового розслідування встановлено, що з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. 18 вересня 2017 року начальник відділу забезпечення діяльності УПП у м. Одесі ДПП підполковник поліції ОСОБА_3 не з'явився на службу, про підстави відсутності на службі безпосередньому керівництву не повідомляв.

Така поведінка працівника Національної поліції, що завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, не відповідає високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам поліцейського, а також порушенням обов'язку начальника бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики.

Вказані дії є порушенням вимог п.п.1, 4, 10 ч.1 ст. 7, ч.1 ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", п.п.1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції та Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом ДПП від 05 січня 2016 року № 4/1, а отже кваліфікуються, як дисциплінарний проступок та тягнуть за собою накладання відповідного дисциплінарного стягнення.

Крім того, у відповідача були всі підстави вважати, що службовий автомобіль HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1 використовувався підполковником поліції ОСОБА_3 не за призначенням для особистих цілей в позаслужбовий час.

За таких обставин, спірні накази є обґрунтованими та не підлягають скасуванню.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- Судом першої інстанції не враховано, що позовні вимоги, щодо протиправності порядку проведення службових розслідувань ґрунтувалися на порушенні відповідачем п.6.3 Інструкції, в якій встановлені права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, а саме: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять), відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України, оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

- Стосовно Наказу ДПП НП України №130 від 30 січня 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді догани, апелянт зазначає наступне. Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що вказаний акт про відсутність на службі було складено, не вдень, коли ОСОБА_3 1.В. не заступив на службу, а аж через 18 днів, тобто більше ніж через два тижні. За результатами проведення службового розслідування було складено висновок, який став підставою для застосування дисциплінарного стягнення. З вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_3 без поважних причин не вийшов на службу після лікарняного 18 вересня 2017 року з 09:00 до 18:00. Разом з тим, як вбачається з матеріалів службового розслідування, що містяться в матеріалах справи, при проведенні службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 звертався в цей день за медичною допомогою. Згідно довідки №112 виданої Одеським обласним клінічним медичним центром, про те, що ОСОБА_3 18 вересня 2017 року поступив в приймальне відділення. Крім того, на запит Відповідача Теплодарська центральна міська лікарня листом від 06 грудня 2017 року вих. №918/01-13 повідомила, що 18 вересня 2017 року позивач звернувся зі скаргами на головну біль АТ 180/110, у зв'язку з чим йому було виписано направлення до лікарні в кардіологічне відділення. Про звернення за медичною допомогою ОСОБА_3 свідчить, також, довідка видана лікарем ДУ "ТМО МВС України" по Одеській області, що додається.

- Висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_3 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та вранці 18 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Теплодарської центральної міської лікарні, за місцем свого проживання, після чого його було направлено до Одеського обласного медичного центру, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 1, у зв'язку з поганим самопочуттям, фізичними стражданнями, Апелянт фактично не мав змоги повідомити про неможливість з явитися на роботі, велика відстань між обома медичними закладами і привела до того, що його звернення у лікарні у м. Одесі було зареєстровано лише о 15:40 год. В матеріалах справи містяться медичні документи, які свідчать, про те, що звернення до лікарні 18 вересня 2017 року, призвело до тривалої втрати працездатності, що в подальшому призвело до звільнення зі служби, та встановлення II групи інвалідності.

- Стосовно Наказу ДПП НП України № 150 від 02 лютого 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну посадову відповідність, апелянт зазначає наступне. З огляду на виписки з електронного кабінету мережі WOG та висновку службового розслідування вбачається заправка автомобіля - 03 липня 2017 року, 05 липня 2017 року, 10 липня 2017 року, 11 липня 2017 року - якщо звернутися до календаря за липень 2017 року, то ці дні є робочими та ОСОБА_3 знаходився на службі, та не використовув автомобіль в позаслужбовий час, на що суд першої інстанції також, не звернув уваги. Разом з тим, наказ щодо відкомандирування ОСОБА_3 не надходив та й у нього не було підстав залишати межі території міста Одеси. Судом проігноровано доводи позивача, що ОСОБА_3 у вказаний період автомобіль за межами міста не використовував, у дорожньому листі №2158 за липень 2017 року, стоїть не його підпис та взагалі не є зрозумілим чому службовим розслідуванням не встановлено хто саме користувався автомобілем у період з 16 липня 2017 року до 30 липня 2017 року.

У відзиві ДПП НП України на апеляційну скаргу вказується, що апеляційна скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення, оскаржуване рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року прийняте відповідно до чинного законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження.

ОСОБА_3 підполковник поліції, займав посаду начальника відділу забезпечення діяльності УПП в Одеській області ДПП.

Наказом ДПП від 25 квітня 2018 року за №420 о/с ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції, підстава свідоцтво про хворобу №56/2, видане медичною військово-лікарською комісією ДУ ТМО МВС України по Одеській області 22 березня 2018 року.

Наказом ДПП НП України №5486 від 06 листопада 2017 року "Про призначення та проведення службового розслідування" начальника відділу забезпечення діяльності Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції підполковника поліції ОСОБА_3 відсторонено від виконання службових обов'язків за займаною посадою.

ДПП НП України 06 листопада 2017 року винесено Наказ № 5487 "Про призначення та проведення службового розслідування".

За наслідком проведення вищевказаних службових розслідувань ОСОБА_3 28 лютого 2018 року оголошено Наказ ДПП НП України №130 від 30 січня 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Наказом ДПП НП України №150 від 02 лютого 2018 року, який оголошено того ж дня - 28 лютого 2018 року застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені судом обставини, з урахуванням приписів національного законодавства, дають підстави для висновку про наявність ознак дисциплінарного проступку і діях позивача, що виключає можливість скасування наказів.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні відносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі Дисциплінарний статут), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року №230 (далі Інструкція №230), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893 (далі Порядок №893).

Згідно із ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до п.п.5.1., 5.2, 5.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12 березня 2013 року службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Судова колегія зазначає, що судом першої інстанції не зроблено жодних висновків щодо доводів позивача про порушення відповідачем вимог Інструкції під час проведення службового розслідування, як підставу для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача щодо проведення службових розслідувань, призначених Наказами ДПП НП України №5486 та №5487 від 06 листопада 2017 року - протиправними.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведення службових розслідувань призначених Наказами ДПП НП України №5486 та №5487 було складено висновки службового розслідування 04 січня 2018 року.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних підтверджень подання мотивованого рапорту або доповідної записки виконавця, або голови комісії, або старшим прямим начальником щодо необхідності продовження строку проведення службового розслідування, призначеного Наказом ДПП НП України №5486.

В матеріалах справи наявний лише рапорт начальника УПП у місті Одесі ДПП щодо продовження термінів проведення службового розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни начальником відділу забезпечення діяльності УПП у місті Одесі ДПП підполковником поліції ОСОБА_3, що виразилося у використанні службового автомобіля HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1 не за призначенням для особистих цілей в позаслужбовий час.

Отже, службове розслідування, призначене Наказом ДПП НП України №5486 тривало понад два місяці, що не відповідає вимогам п.5.1. Інструкції та ст. 14 Дисциплінарного статуту.

Дана обставина була залишена поза увагою суду першої інстанції.

Пунктом 6.3 Інструкції передбачено, що особа стосовно якої проводиться службове розслідування, має право:

6.3.1. Отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування.

6.3.2. Брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування.

6.3.3. Висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять).

6.3.4. Відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України.

6.3.5. За письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

6.3.6. Оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 листопада 2017 року відповідачем складено акт №22075ВН/И1/13/17 про відмову ОСОБА_3 надати пояснення про можливого порушення службової дисципліни начальником відділу забезпечення діяльності УПП у місті Одесі ДПП підполковником поліції ОСОБА_3, що виразилося у використанні службового автомобіля HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1 не за призначенням для особистих цілей в позаслужбовий час.

Разом з тим, в даному акті зазначено, що ОСОБА_3 відмовився підписувати даний акт, додатково зазначивши, що бажає ознайомитись з матеріалами службового розслідування, а потім надати письмові пояснення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, того ж дня (24 листопада 2017 року) подано до УПП в Одеській області рапорти про ознайомлення з матеріалами службових розслідувань та отримання відповідних матеріалів. Також, 10 січня 2018 року було повторно направлено рапорти на отримання матеріалів та ознайомлення з висновками.

Однак, відповідачем не надано суду доказів ознайомлення ОСОБА_3 з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що дії УПП в Одеській області ДПП під час проведення службових розслідувань є протиправними, та такими, що порушували права ОСОБА_3, як особи стосовно якої проводиться службове розслідування, передбачені п.6.3 Інструкції, що призвело до позбавлення права ОСОБА_3 на висловлення письмових зауважень, щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи, яка його проводить, його права на ознайомлення з висновками службових розслідувань, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, що є недопустимим в розумінні як вимог Інструкції №230.

Крім того, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у позовній вимозі щодо визнання протиправними дій УПП в Одеській області ДПП щодо проведення службових розслідувань, призначених Наказами ДПП НП України №5486 та №5487 від 06 листопада 2017 року, відсутні ознаки юридичного спору.

Частиною 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Так, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

За таких обставин, вищезазначена позовна вимога відповідає вимогам ст.ст. 4, 5 КАС України.

Також, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність Наказів ДПП НП України №130 від 30 січня 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді догани та №150 від 02 лютого 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження, про неповну посадову відповідність виходячи з наступного.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

За визначенням ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно ст. 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу не несуть дисциплінарної відповідальності в разі, якщо шкода завдана правомірними діями внаслідок сумлінного виконання наказу начальника або виправданого за конкретних умов службового ризику.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю;

у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Стаття 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням.

Підставою для проведення службового розслідування, призначеного Наказом ДПП "Про призначення та проведення службового розслідування" від 06 листопада 2017 року №5486, стало те, що ОСОБА_3 на підставі листа непрацездатності серії АГШ №311108 був звільнений з роботи з 12 вересня 2017 року по 05 жовтня 2017 року, та стати до роботи мав з 17 вересня 2017 року, однак, оскільки 17 вересня 2017 року був вихідний день, фактично позивач повинен був заступити на службу 18 вересня 2017 року. Однак, ОСОБА_3 18 вересня 2017 року на службу не заступив, про що було складено акт від 05 жовтня 2017 року.

За результатами проведення службового розслідування було складено висновок, який став підставою для застосування дисциплінарного стягнення. З вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_3 не вийшов на службу 18 вересня 2018 року з 09:00 до 18:00 год. без поважних причин.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів службового розслідування, що містяться в матеріалах справи, при проведенні службового розслідування було встановлено, що 18 вересня 2018 року ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою. А саме, Довідка №112 видана Одеським обласним клінічним медичним центром, про те, що ОСОБА_3 18 вересня 2017 року поступив в приймальне відділення. Крім того, на запит відповідача Теплодарська центральна міська лікарня листом від 06 грудня 2017 року вих. №918/01-13 повідомила, що 18 вересня 2017 року позивач звернувся зі скаргами на головну біль АТ 180/110, у зв'язку з чим йому було виписано направлення до лікарні в кардіологічне відділення. Про звернення за медичною допомогою ОСОБА_3 свідчить, також, довідка видана лікарем ДУ "ТМО МВС України" по Одеській області.

Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2006 року №270/06/187-06 роз'яснено, що наявність поважних причин може бути визнана у разі доведеної непрацездатності працівника, хоча б вона і не була підтверджена лікарняним листком, відмови працівника від переміщення, якщо робота протипоказана працівникові за станом здоров'я. Поважними можуть бути визнані і причини сімейно-побутового характеру, якщо вихід працівника на роботу за наявності таких причин міг би заподіяти працівникові або іншим особам шкоду, що значно перевищує ту шкоду, що заподіяна власникові невиходом на роботу.

Судова колегія вважає, що надані ОСОБА_3 у якості доказів поважності відсутності за місцем служби документи щодо звернення за медичною допомогою та проходження обстеження не спростовуються будь-якими належними та допустимими доказами з боку відповідача, та підтверджують відсутність у діях позивача умислу протиправної поведінки, будь-яких шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ними.

Враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія приходить до висновку, що позивач не вийшов на службу 18 вересня 2017 року з поважних причин, що підтверджено належними доказами.

Крім того, в матеріалах справи містяться медичні документи, які свідчать, про те, що звернення до лікарні 18 вересня 2017 року, призвело до тривалої втрати працездатності, що в подальшому призвело до звільнення зі служби, та встановлення II групи інвалідності.

Також судова колегія зазначає, що відповідачем при визначенні виду дисциплінарного стягнення саме у вигляді суворої догани не наведено підстав застосування до позивача саме такого виду дисциплінарного стягнення, не було враховано тяжкості проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка ОСОБА_3, його ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Стосовно застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_3 у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, судова колегія зазначає наступне.

Підставою для проведення службового розслідування, призначеного Наказом ДПП "Про призначення та проведення службового розслідування" від 06 листопада 2017 року №5487, слугувала доповідна записка начальника УПП у м. Одесі ДПП старшого лейтенанта поліції Рибака Ю.В. про те, що є підстави вважати, що ОСОБА_3 використовував службовий автомобіль HYNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1 не за призначенням для особистих цілей в позаслужбовий час, також встановлено під час ознайомлення з дорожнім листом №2260 на службового автомобіля HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1, виявлено нехарактерно великий розхід палива в період з 05 серпня 2017 року по 22 серпня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, відповідно до переліку працівників УПП у м. Одесі ДПП, за якими скріплюються службові транспортні засоби, який доданий до Наказу ДПП від 31 січня 2017 року №476, службовий автомобіль HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1 був закріплений за т.в.о. заступника начальника Управління - начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Одесі ДПП підполковником поліції ОСОБА_3, старшим статистом сектору транспортного забезпечення відділу забезпечення діяльності УПП у м. Одесі ДПП лейтенантом поліції Горецьким І.О., інспектором роти №4 батальйону №4 УПП у м. Одесі ДПП лейтенантом поліції Янковським Р.І. та інспектором роти № 2 батальйону №3 УПП у м. Одесі ДПП лейтенантом поліції Іванюком І.П.

Під час вивчення дорожнього листа №2158 УПП у м. Одесі ДПП за липень 2017 року, службового автомобіля HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1, що відповідно інформації, що міститься в обліку роботи автомобіля за період з 01 липня 2017 року по 16 липня 2017 року маршрут руху вказаного службового автомобіля відміткою "тер. обслугов.", та встановлено з витягу здійснених заправок, в період з 01 липня 2017 року по 16 липня 2017 року службовий автомобіль HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1, чотири рази заправлявся на 38-м траси "Одеса-Рені" у с. Маяки, Біляївського району, Одеської області, а саме 03 липня 2017 року, 05 липня 2017 року, 10 липня 2017 року та 11 липня 2017 року.

У дорожньому листі за період з 01 липня 2017 року по 15 липня 2017 року службовий автомобіль HYNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1 використовувався ОСОБА_3, що підтверджено його особистими підписами.

А в період з 16 липня 2017 року по 30 липня 2017 року підпис відповідальної особи відсутній з невідомих причин. Разом з тим, службовим розслідування не встановлено хто саме користувався автомобілем у цей період.

Під час службового розслідування було встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_3 дійсно регулярно відвідував та відвідує населений пункт с. Маяки (в тому числі протягом червня-серпня 2017 року), оскільки проживає на його території спільно із дружиною та має низку родичів, що мешкають та працюють у тому самому населеному пункті або поруч.

У висновку службового розслідування зазначено, що вищевказана інформація підкріплюються усними поясненнями численних свідків, що є працівниками цілодобових магазинів, автомобільно-заправних станцій та інших закладів громадського користування, розташованих на території с. Маяки, які впізнали за фотокарткою підполковника поліції ОСОБА_3

Зокрема, продавчиня цілодобового магазину впізнала вказану особу та навіть вказала і зовнішні ознаки цивільного автомобіля, на якому він та його дружина пересуваються (іномарка сірого кольору). Також робітниця АЗС "WOF" ОСОБА_12 за фото впізнала підполковника поліції ОСОБА_3, та вказала, що протягом літа вона, перебуваючи на робочому місці, бачила як він здійснював покупки, можливо й заправку на вказаному АЗС, та пересувався ОСОБА_3 за кермом автомобіля, що оснащена розпізнавальними наклейками та з відсутньою спеціальними проблискових маячків, що був ідентичний службовому автомобілю.

Згідно з ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судова колегія критично ставиться до таких доводів відповідача, оскільки вони не підкріплені жодним належним доказом, а саме у висновку службового розслідування зазначено, що будь-яких відеозаписів, що дозволили б встановити обставини подій, які мали місце у червні-серпні 2017 року розшукати не вдалось, оскільки записи видалені за спливом терміну зберігання. Будь-яких письмових пояснень відібрати не вдалось, оскільки громадяни відмовлялись надавати їх відмовлялись надавати їх.

Стосовно висновків, що ОСОБА_3 використовував службовий автомобіль HYNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_1 не за призначенням для особистих цілей в позаслужбовий час, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що заправка автомобіля, яка була здійснена в мережі АЗС WOG 03 липня 2017 року, 05 липня 2017 року, 10 липня 2017 року, 11 липня 2017 року - була здійснена саме у робочі дні.

Стосовно обставин щодо виявлення нехарактерно великого розходу палива в період з 05 серпня 2017 року по 22 серпня 2017 року службовим розслідуванням взагалі не зроблено ніяких висновків, хоча встановлено, що в період з 02 серпня 2017 року даний автомобіль було прийнято лейтенантом поліції Янковським Р.І.

У висновку службового розслідування відповідач посилається на норми Наказу МВС України від 25 листопада 1996 року №818 "Про затвердження Настанови з автомобільної служби в органах внутрішніх справ України", обґрунтовуючи порушення позивачем порядку використання службового автомобіля (далі Настанова №818).

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Наказом МВС України від 20 червня 2017 року №520 визнано таким, що втратив чинність Наказ МВС України від 25 листопада 1996 року №818 "Про затвердження Настанови з автомобільної служби в органах внутрішніх справ України".

Таким чином, Настанова №818 не підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваного наказу, відповідачем не проведено об'єктивного, повного та всебічного дослідження обставин, не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку, не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, що за даних обставин є надмірним та передчасним.

У відповідності до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як оскаржувані накази, так і висновки службового розслідування містять лише загальні, не мотивовані твердження про порушення ОСОБА_3 положень Закону України "Про національну поліцію" та Дисциплінарного статуту, відсутні посилання на порушення певних, визначених наказами, пунктів посадових (функціональних) обов'язків та часу їх вчинення.

До того ж, зазначені накази і висновки не містять належного мотивування необхідності обрання серед установлених ст. 12 Дисциплінарного статуту заходів дисциплінарного впливу. За таких обставин, накази про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не відповідають критерію обґрунтованості.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 і, відповідно, необхідність їх задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції під час проведення службових розслідувань, призначених Наказами Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №5486 та №5487 від 06 листопада 2017 року протиправними.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №130 від 30 січня 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді догани.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №150 від 02 лютого 2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну посадову відповідність.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук'янчук О.В.