Справа № 490/9043/18
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/368/2018 Справа № 490/9043/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________ РІШЕННЯ
11 лютого 2019 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Дуднік Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві про визнання дій протиправними та скасування постанови ,-,
26 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду м. Миколаєва із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову ЕАВ № 629618 від 28.09.2018 р. про накладання адміністративного стягнення.
В обгрунтування позову посилався на те, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо змісту та процедури складення, не відображає дійсних обставин справи , отже є незаконною та підлягає скасуванню.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Пояснив, що дорожня розмітка на зазначеній ділянці дороги була відсутня, отже притягнення його до відповідальності за порушення вимог знаку 5.62 за відсутності стоп- лінії є необгрунтованим. Він зупинився на червоне світло світлофора , виконав вимоги занак Стоп 2.2. - проїзд без зупинки заборонено , не проїзжаючи перехрестя, отже жодних порушень ПДР ним не було. Не правильне визначення харектеру скоєного правопорушення працівником поліції є безумовною підставою для скасування постанови. Крім того поліцейським не було роз'яснено, що ведеться відеозйомка, що є порушенням статті 40 ЗУ "Про національну поліцію", а також поліцейський не представився, коли підійшов до автомобіля і не роз'яснив права.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав клопотання через канцелярію суду про розгляд справи без участі сторони відповідача та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наданий відеозапис, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні йому факти та відповідні ним правовідносини.
У відповідності до ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення, 28.09.2018 року позивач керував транспортним засобом Mitsubishi Pagero Wagon, номерний знак ВЕ2652BC о 18 год. 49 хв. в м. Миколаєві на перехресті вулиць Артилерійська та Нікольська при увімкненому червоному сигналі світлофора здійснив заїзд за дорожній знак 5.62 чим порушив п. 16.3. Дане правопорушення було зафіксоване постановою компетентної особи Управління патрульної поліції в м. Миколаєві серії ЕАВ № 629618 від 28.09.2019 року, де позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення, що передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.00 коп.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.1.3,2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі «Правила дорожнього руху»).
Відповідно до пункту 5.62 ПДР України місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора (регулювальника) чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами, завжди супроводжується дорожньою розміткою 1.12, що вбачається з додатку 2 до ПДР України.
За такого, з аналізу наведених положень ПДР вбачається, що знак 5.62 дублюється з дорожньою розміткою "стоп-лінія", отже за наявності знака навіть за відсутності чітко видимою лінії виконання вимог знаку є обовязковим для водіїв.
Дивлячись на посвідчення водія, ОСОБА_1 з 26.06.1992 року керує транспортним засобом та має достатній досвід водія і зобовязаний знати, що знак 5.62 (місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора (регулювальника) чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами) дублюється з дорожньою розміткою 1.12 (горизонтальна розмітка, додаток 2 до Правил дорожнього руху), і суд не може прийняти до уваги поянення позивача стосовно того, що за відсутності чіткої дорожньої розмітки, він не повинен виконувати вимоги занку 5.62.
Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про національну поліцію" , поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
З оспорюваної постанови вбачається, що адміністративне правопорушення зафіксовано не в автомвтичному режимі.
Отже, наведені норми закону не зобов'язують поліцеський обовязково попереджувати учасників дорожнього руху, що ведеться зйомка на відеореєстратор в патрульному автомобілі та нагрудним відеореєстратором, а відсутність попередження про таке водія при оформленні постанови не вплинуло на порушення прав позивача.
Не призвело до незаконності оспорюваної постанови і те, що поліцейський ОСОБА_2 не одразу при зупиненні автомобіля позивача пред'явив своє службове посвідчення, а згодом на вимогу водія, перед винесенням постанови поліцейським в повному обсязі були розяснені права і обов'язки позивача, а також надана можливість надати свої пояснення та заявити відповідні клопотання - про що також свідчить відеозапис з нагрудного відеореєстратору.
За таких обставин суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності правомірне.
За такого, дії відповідача відповідають вимогам діючого законодавства.
При цьому позивач не пропустив передбачений законом строк на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки звернувся до суду з позов про оскарження вказаної постанови у десятиденний термін. За такого, оскільки ОСОБА_1 скористалася своїм правом на звернення до суду, для застосування ч. 2 ст. 308 КУпАП підстав не вбачається.
На підставі вищевикладеного, у відповідності до ч. 3 ст. 122 КУпАП, ст.ст.6,9,141,23,24,27,33,247,258,287,288,289,293 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Тому постанова серії ЕАВ № 629618 від 28.09.2018 р. є правомірною і скасуванню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 2,5,9, 77, 12, 141, 242-250, 286 КАС України , суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити .
Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністартивного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складений 14.02.2019 року.

Суддя Гуденко О.А.