Справа № 120/4656/18-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

28 січня 2019 р. Справа № 120/4656/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Вінниці в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці

про визнання дій неправомірними та зобов'язанн явчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Підставою звернення до суду з даним позовом стало те, що станом на день подачі позовної заяви до суду, призначена пенсія позивача складає 17333,95 грн., а відповідач обмежує розмір виплати пенсії сумою 14350 грн. Вважаючи вказане обмеження розміру виплати пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.11.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи).

Через відділ прийому суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому вказано, що позивач перебуває на пенсійному обліку в управлінні з 1993 року та отримує пенсію за вислугою років як працівник льотно-випробного складу цивільної авіації відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №418 від 21.07.1992 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» (у редакції, чинній на час визначення права на відсотковий розмір), визначено, що пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного, складу призначаються у розмірі 55% заробітку і за кожен рік вислуги (у чоловіків - понад 25 років), пенсія збільшується на 1% заробітку, але не менш, як на 1% мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №713 від 09.08.2005 «Про внесення зміни до пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації» (далі - постанова №713), у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 01 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводився перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії.

Пенсія позивача, станом на вересень 2018 року, становить 17333,95 грн. та виплачується в розмірі 14350,00 грн. (з урахуванням вимог законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсій). Вказано, що згідно зі статтею 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із врахуванням норм Закону №1774 від 06.12.2016, тимчасово, у період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність - 10740 грн.

Враховуючи норми зазначеної вище статті виплата пенсії позивача за вказаний період проводилася у розмірі 10740 грн. (з урахуванням вимог законодавства щодо обмеження максимальним розміром).

Максимальний розмір пенсії з 01.07.2018 складає 14350,00 грн., оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1435 грн.

Тому з 01.07.2018 ОСОБА_1 пенсія виплачувалася у розмірі 14350,00 грн.

Досліджуючи матеріали справи, дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1, перебуває на обліку управління Пенсійного фонду України у м. Вінниця та з 1993 року отримую пенсію за вислугу років як працівник льотно-випробувального складу.

Станом на день подачі позовної заяви до суду сума призначеної пенсії відповідачем складає 17333,95 грн.. Проте, пенсійний фонд безпідставно обмежує розмір пенсії та на нараховує до виплати 14350 грн.

При цьому, виплата пенсії ОСОБА_1 здійснювалася з урахуванням максимального розміру пенсії, встановленого частиною 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме: з 01 березня 2017 року у розмірі 10740,00 грн., з 01 січня 2018 року у розмірі 12646,06 грн., з 01 березня 2018 року у розмірі 13730,00 грн., з 01 липня 2018 року у розмірі 14350,00 грн.

Позивач не погоджується з таким обмеженням розміру виплати пенсії та звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обмеження розміру пенсії до виплати, яке оскаржує позивач, починаючи з 01.01.2018, триває на час звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 46, пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Частиною 1 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 54 вказаного Закону (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України (абзац 3 пункту "а" частини 1 цієї статті).

Згідно із пунктом 1 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 418 від 21 липня 1992 року (надалі - Порядок №418), пенсії за вислугу років відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і цього Порядку призначаються працівникам льотно-випробного складу, безпосередньо зайнятим у льотних випробуваннях (дослідженнях) дослідної та серійної авіаційної, аерокосмічної, повітроплавальної і парашутно-десантної техніки, незалежно від відомчої належності підприємства, організації, де вони працюють.

Відповідно до пункту 7 Порядку №418 пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Згідно з підпунктом "в" пункту 7 Порядку № 418 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 9 серпня 2005 року, чинної на час здійснення перерахунку пенсії позивачу) у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, законодавством передбачено здійснення перерахунку пенсії працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації щороку з 01 березня, починаючи з 2005 року.

Спору між сторонами щодо підстав та дати здійснення перерахунку пенсії позивача немає. Також немає спору щодо розміру пенсії, визначеного внаслідок перерахунку.

Суд також акцентує увагу на тому, що відповідачем у відзиві вказано на те, що у зазначеній адміністративній справі відсутній належний предмет оскарження у розумінні статті 19 КАС України - індивідуальний акт субєкта владних повноважень, відповідне рішення щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу. Слід наголосити на тому, що ОСОБА_2 22.10.2018 звернувся до Управління із заявою, наданою у порядку Закону України «Про звернення громадян», на яку 29.10.2018 року Управлінням було надано відповідь в межах зазначеного Закону та згідно з його положеннями. Дана відповідь носить інформаційний характер і не може бути розцінена як відповідне рішення субєкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку діям відповідача щодо виплати пенсії позивачу у вказаних розмірах, суд враховує наступне.

Так, відповідно до статті 2 Закон №3668-VІ встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.

Вказаним законом було внесено зміни, зокрема, до частини 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до частини 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Частиною 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивачу) встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" №1801-VIII від 07 грудня 2017 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2018 року становить - 1373 гривень, з 1 липня - 1435 гривень.

Отже, розмір призначеної або перерахованої відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. І лише, в період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року такий розмір становив 10740 грн.

Враховуючи викладене, максимальний розмір пенсії з 1 березня по 31 грудня 2017 року складає 10740 грн., з 1 березня 2018 року складає 13730,00 грн. (1373 гривень х 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), а з 1 липня 2018 року - 14350,00 грн. (1435 гривень х 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Наведені норми законів є чинними, неконституційними не визнавались, а тому підлягають обов'язковому виконанню органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, здійснюючи позивачу виплату пенсії у розмірах 10740 грн. (з 01 березня 2017 року), 13022,65 грн. (з 01 січня 2018 року), 13730,00 грн. (з 01 березня 2018 року) та у розмірі 14350,00 грн. (з 01 липня 2018 року), відповідач діяв відповідно до закону.

Посилання позивача на те, що встановлене законами обмеження розміру пенсії на нього не поширюється в силу пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання). Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Аналіз наведених норм свідчить, що вони не звужують зміст набутих прав пенсіонерів, розмір вже призначеної пенсії, яких більший зазначеного максимального розміру. Водночас запроваджують обмеження щодо розміру призначених та перерахованих пенсій.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 15 серпня 2018 року у справі № 161/281/17 (реєстраційний номер рішення 75906390), від 15 серпня 2018 року у справі № 161/9572/17 (реєстраційний номер рішення 75872919).

Оскільки призначена позивачу пенсія до набрання чинності цим Законом не перевищувала максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, та перевищила визначений законом максимальний розмір пенсії лише після її перерахунку, зокрема, з 2017 року, суд критично оцінює доводи позивача з посиланням на пункт 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Крім того, суд враховує, що положення Законів України "Про пенсійне забезпечення" та Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містять виключень та застережень щодо застосування максимального розміру пенсії до пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності частини 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, при перерахунку пенсії позивача у 2017- 2018 роках пенсійним органом правомірно обмежено розмір такої пенсії.

Суд не бере до уваги посилання позивача на приписи статті 22 Конституції України, оскільки, Конституційний Суд України у своїх рішеннях № 5-р/2018 від 22 травня 2018 року та № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року сформував чітку позицію стосовно запровадження шляхом прийняття законів змін механізму нарахування соціальних виплат та критеріїв, за якими закони можуть встановлювати обмеження існуючих конституційних прав і свобод людини.

Так, у рішенні № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України. Одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Неприпустимим є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими не ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

А у рішенні № 5-р/2018 від 22 травня 2018 року Конституційний Суд України вказав, що звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини є їх обмеженням. Верховна Рада України повноважна ухвалювати закони, що встановлюють обмеження, відповідно до таких критеріїв: "обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов'язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права". Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод. Але, визначаючи їх, законодавець може лише розширювати, а не звужувати, зміст конституційних прав і свобод та встановлювати механізми їх здійснення. Отже, положення частини третьої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що розміри соціальних виплат можуть змінюватися законодавцем залежно від соціально-економічних можливостей держави, проте законодавець не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб та не дозволяють забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві, зокрема, встановлювати розмір соціальних виплат, нижчий від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України.

Враховуючи викладене, нормативне регулювання виплати призначених (перерахованих) пенсій працівникам льотно-випробувального складу цивільної авіації узгоджується із змістом статей 21, 22 Конституції України, позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішеннях № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року та № 5-р/2018 від 22 травня 2018 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2018 року у справі №243/2495/16-а.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача відповідають вимогам законодавства України.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

У зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач - ОСОБА_1 ( 2-й пров. Лермонтова, 9, м. Вінниця, 21020, РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач - управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці ( вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Суддя Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар