Справа № 0940/2289/18
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2019 р. справа № 0940/2289/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі
судді Могили А.Б.,
секретаря судового засідання Озара О.Я.,
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
представників третьої особи Богородчанської районної лікарні ОСОБА_6,ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 залучено Богородчанську районну лікарню та Богородчанську районну державну адміністрацію в якості третіх осіб на стороні позивача до участі у даній справі.
Відповідач скористався правом на подання (31.12.2018) відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. При цьому, згідно абзацу 1 ч.8 ст. 9 вказаного Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 -1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Тобто, платники під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (абзац 2 ч.8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"). Обставини щодо недостатнього фінансування Солотвинської районної лікарні не є підставою для звільнення від своєчасної сплати податків, в тому числі єдиного внеску.
Письмових пояснень від третіх осіб Богородчанської районної лікарні та Богородчанської районної державної адміністрації до суду не надходило.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог Солотвинської районної лікарні, як безпідставних.
Представники третьої особи Богородчанської районної лікарні щодо вирішення даного позову поклалися на розсуд суду. Факт недостатнього фінансування Солотвинської районної лікарні не заперечили.
Богородчанська районна державна адміністрація в судове засідання не зявилася, подала суду клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.11.2018 відкрито провадження в даній справі.
Суд, у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши усні пояснення представників позивача, представника відповідача, представників третьої особи, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI.
Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (ст.2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" ).
Згідно ст. 3 вказаного Закону збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов'язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.
Пунктом 1 ч. 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є, зокрема роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Платник єдиного внеску зобов'язаний, у відповідності до ч.2. ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування(пункт 4).
Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".
У відповідності до ч. ч. 5, 6 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.
Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (ч. 7 ст. 9 вказаного Закону).
Згідно абзацу 1 та 2 ч. 8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
Згідно п.1 ч. 10 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
Єдиний внесок, у відповідності до ч. 12 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).
Згідно ч.10 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Судом встановлено, що фінансування Солотвинської районної лікарні здійснюється згідно річного кошторису, затвердженого сесією Богородчанської районної ради за рахунок субвенції із державного бюджету України, головним розпорядником коштів є Міністерство охорони здоров'я України. В свою чергу виділення коштів на утримання Солотвинської районної лікарні здійснюється через розпорядників коштів - Богородчанську районну державну адміністрацію та Богородчанську районну лікарню.
Як зазначає позивач кошторисних призначень Солотвинській районній лікарні на 2018 рік виділено тільки 69% від потреби, а на заробітну плату 61%. Заробітна плата з травня 2018 року до серпня 2018 року включно виплачувалася працівникам Солотвинської районної лікарні із запізненням та одразу після поступлення коштів на рахунки від розпорядників коштів та одночасно на ці суми нараховувався та сплачувався єдиний внесок.
На підтвердження вищевказаного, позивачем надано довідку в якій відображено рух поступлення і використання коштів по заробітній платі за 2018 рік Солотвинською районною лікарнею (175 - 179).
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку штрафної санкції вбачається, що:
- за протермінуванням сплати єдиного внеску (дата операції 06.08.2018 - 21.07.2018) на 17 днів застосовано штрафні санкції розмірі 20%, що складає 24 933, 85 грн;
- за протермінуванням сплати єдиного внеску (дата операції 07.06.2018 - 22.05.2018) на 17 днів застосовано штрафні санкції розмірі 20% - 15, 44 грн.;
- за протермінуванням сплати єдиного внеску (дата операції 02.08.2018 - 21.07.2018) на 13 днів штрафні санкції в розмірі 20% - 3 598,73 грн.;
- за протермінуванням сплати єдиного внеску (дата операції 30.07.2018 - 21.07.2018) на 10 днів застосовано штрафні санкції в розмірі 20% - 860 грн.;
- за протермінуванням сплати єдиного внеску (дата операції 31.05.2018 - 22.05.2018) на 10 днів застосовано штрафні санкції в розмірі 20% - 860 грн.;
- за протермінуванням сплати єдиного внеску (дата операції 29.08.2018 - 21.08.2018) на 9 днів застосовано штрафні санкції розмірі 20% - 20 273, 97 грн.;
- за протермінуванням сплати єдиного внеску (дата операції 23.06.2018 - 21.06.2018) на 3 дні застосовано штрафні санкції розмірі 20% - 1868, 04 грн.
За період з 21.06.2018 до 23.06.2018 нараховано пеню - 28.02 грн., за період з 21.07.2018 до 02.08.2018 233, 92 грн., за період з 21.07.2018 до 06.08.2018 2 119,38 грн., за період з 21.07.2018 до 30.07.2018 43 грн., за період з 21.08.2018 до 29.08.2018 912,33 грн., за період з 22.05.2018 до 07.06.2018 1,31 грн., за період з 22.05.2018 до 31.05.2018 43 грн. (а.с. 90).
Абзацом 2 ч. 8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" чітко передбачено, що платники під час кожної виплати заробітної плати, на суми якої нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці, у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.
Суд зазначає, що позивач неодноразово звертався до розпорядників коштів - Богородчанської районної державної адміністрації та Богородчанської районної лікарні з приводу недостатнього фінансування Солотвинської районної лікарні, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15 28, 112 -123).
Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який є спеціальним, покладає на позивача, як платника єдиного соціального внеску, безумовний, пріоритетний (частина 12 статті 9) обов'язок зі сплати єдиного соціального внеску шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів (частина 5 статті 9) з його банківського рахунку (частина 7 статті 9).
Як вже встановлено, кошти по єдиному внеску перераховувалися позивачем одночасно із виплатою заробітної плати, яка виплачувалася несвоєчасно.
В силу положень ч. 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Жодних обставин, які можуть слугувати підставами для відстрочення сплати єдиного внеску або звільнення платника від нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, чинним законодавством не передбачено.
Системний аналіз норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" свідчить про те, що обовязок сплати єдиного внеску покладається на його платника одночасно з обовязком виплати заробітної плати працівникам такого платника. Однак, норми закону встановлюючи пріоритетність виконання зобовязань по сплаті єдиного внеску перед зобовязаннями зі сплати податків, інших обовязкових платежів, не визначили такої пріоритетності над виплатами заробітної плати працівникам платника єдиного внеску.
Судом встановлено, що позивач в період, за який відповідачем до нього застосовано штраф і нараховано пеню, в силу недофінансування з незалежних від нього причин, несвоєчасно здійснив виплату заробітної плати працівникам. Як наслідок, відбулося несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, зокрема в строки визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".
Однак, судом не встановлено фактів виплати позивачем заробітної плати працівникам без одночасного перерахування єдиного внеску, а тому на підставі системного аналізу вищевказаного, суд дійшов до висновку, що позивачем кошти по єдиному внеску перераховувалися та виплачувалися, як це вимагає ч. 8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", під час кожної виплати заробітної плати, яка хоча і нараховувалася та виплачувалася несвоєчасно.
У відповідності до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи дане положення, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області на користь Солотвинської районної лікарні 1 762 грн. сплачених судових витрат.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ ОСОБА_8

Рішення складене в повному обсязі 12 лютого 2019 р.