Справа № 806/793/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м.Житомир справа № 806/793/18

категорія 111020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Магдич В.М.,

за участю представника позивача Кіндзерської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" про здійснення адміністративного арешту коштів на рахунках, -

встановив:

14.02.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр", у якому воно просить здійснити адміністративний арешт коштів на рахунках платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Новогородецький кар'єр» (далі - ТОВ "Новогородецький кар'єр"), а саме: рахунок №2554 відкритий в ПАТ«КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК» МФО 300614; рахунок №40010587 відкритий в АТ«БАНК ВЕЛЕС» МФО 322799; рахунок №6654 відкритий в ПАТ«ПУМБ» МФО 322799; рахунок №7460 відкритий в ПАТ«МІБ» МФО 380582; рахунок №9822 відкритий в ПАТ«КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» МФО 300614; рахунок №281 відкритий в Державному казначействі України МФО 899998; рахунок №2554 відкритий в ПАТ«КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» МФО 300614; рахунок №2554 відкритий в ПАТ«КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» МФО 300614.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач необґрунтовано відмовив у допуску уповноважених осіб заявника до проведення планової виїзної документальної перевірки, призначеної наказом ГУ ДФС у Житомирській області від 30.01.2018 №225, а відтак наявні підстави, визначені п.94.6.2 п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України для застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) учасників справи на 15.03.2018 на 11:30.

15.03.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 15.03.2018 №5632/18 (а.с. 42-45).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 провадження у справі №806/793/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №806/1195/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу від 30.01.2018 №225.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 провадження у справі №806/793/18 поновлено та призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін на 07.02.2019 на 09:30.

У судове засідання 07.02.2019 прибула представник позивача, яка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

У судове засідання 07.02.2019 представник відповідача не прибув, надіслав електронною поштою клопотання про розгляд справи без його участі, у клопотанні зазначив, що проти заявлених вимог заперечує та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки даний позов обґрунтований тим, що ТОВ «Новогородецький кар'єр» відмовився від допуску посадових осіб позивача для проведення документальної перевірки за наявності законних підстав, однак наказ про призначення цієї перевірки був визнаний протиправним та скасований рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 у справі №806/1195/18, яке набрало законної сили, таким чином, законних підстав для проведення перевірки не було (а.с. 91).

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до направлень ГУ ДФС у Житомирській області від 06.02.2018 за №№192, 202, 203, 204, 205, 207, 208, 242, 243 та наказу від 30.01.2018 №225 на проведення документальної планової перевірки ТОВ «Новогородецький кар'єр», головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_3, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків основних галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС Житомирській області ОСОБА_4, завідувачем сектором перевірок трансфертного ціноутворення управління аудиту ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_5, головним державним ревізором-інспектором сектору перевірок трансфертного ціноутворення управління аудиту ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_6 та головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_7 здійснено виїзд за адресою ТОВ "Новогородецький кар'єр" Житомирська область, Коростишівський район, с. Новогородецьке для проведення планової документальної перевірки (а.с. 8-17).

Згідно з наказом ГУ ДФС у Житомирській області від 30.01.2017 №225 платника податків за 10 днів повідомлено про проведення планової виїзної документальної перевірки згідно з планом-графіком документальних перевірок платників податків на І квартал 2018 року.

Матеріалами справи також підтверджено, що посадовими особами ГУ ДФС у Житомирській області складено акт про недопуск посадових осіб ГУ ДФС у Житомирській області до проведення планової документальної перевірки від 12.02.2018 №53/06-30-14-01/32694400, оскільки посадова особа ТОВ "Новогородецький кар'єр" головний бухгалтер ОСОБА_8 відмовилась від підписання та ознайомлення з направленнями на проведення перевірки та не допустила перевіряючих до проведення перевірки мотивуючи відмову тим, що відповідно до Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 №17128-VІІІ (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07.12.2017 №2246-VІІІ) планова перевірка ТОВ "Новогородецький кар'єр" з боку ГУ ДФС у Житомирській області у 2018 році не може бути проведена. Директор підприємства ОСОБА_9 з 12.02.2018 перебуває у відрядженні згідно з наказом (а.с. 18).

У зв'язку з тим, що платник податків відмовився від проведення планової документальної перевірки, 12.02.2018 заступником начальника ГУ ДФС у Житомирській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Новогородецький кар'єр" (а.с. 21).

З метою перевірки обґрунтованості арешту коштів на рахунках ТОВ "Новогородецький кар'єр", застосованого на підставі вказаного вище рішення, позивач звернувся з даною позовною заявою до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Порядок, підстави та умови застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків визначено положеннями статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.07.2017 №632, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за №948/30816 (далі - Порядок №632).

Адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до п.94.4 ст.94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Аналогічні положення зазначені у пункті 2.3 розділу II Порядку №632.

Звертаючись до суду з позовом про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, податковий орган підставою його застосування визначив п.п.94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України.

Слід зазначити, що звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку платника податків з підстав недопуску перевіряючих до перевірки, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках підприємства, відкритих в банківських установах.

Положеннями п.п.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Таким чином, на законодавчому рівні, положеннями норм податкового законодавства розрізнені правові поняття щодо арешту майна та арешту на кошти, що знаходяться в банківських установах платника податків.

Не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний об'єкт, в той же час наявні особливості та різниця у виникненні підстав для вчинення відповідних дій, пов'язаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). У зв'язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносин.

Пунктом 7.3 розділу VII Порядку №632 визначено, що для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган доходів і зборів подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Відтак, системний аналіз норм ПК України та Порядку №632 щодо особливостей застосування арешту коштів на рахунку платника податків дає підстави для висновку, що рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків має передувати зверненню податкового органу до суду із вимогами про застосування арешту коштів, а підстави, визначені п.94.2 ст.94 ПК України, є передумовою саме для застосування адміністративного арешту майна платника податків на підставі рішення податкового органу.

Відповідно до п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Правовий зміст та аналіз наведених норм матеріального права у їх взаємному зв'язку, свідчить про те, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але ж і наявність підстав (умов), за яких існує правова можливість для задоволення таким вимог.

У даному випадку такими правовими підставами (умовами) є саме, або наявність податкового боргу, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Пунктом 7.3 розділу VII Порядку №632 визначено, що для застосування арешту коштів на рахунку платника податків контролюючий орган подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Крім того, Головне управління ДФС у Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з даним позовом 14.02.2018, при цьому рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків було прийнято ГУ ДФС у Житомирській області 12.02.2018, чим порушено вимоги п.3 розділу VII Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що крім права контролюючого органу звертатись з вказаним позовом до суду, у контролюючого органу існує і певний обов'язок по дотриманню порядку, як то звернення до суду саме у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платників податків та надання належних і допустимих доказів того, що у платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Звертаючись до суду з позовом, податковий орган єдиною підставою застосування арешту коштів на рахунках платника податку визначив положення підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України (недопуск до перевірки), яка взагалі є підставою лише для застосування адміністративного арешту майна. Жодних інших підстав (наявність боргу, відсутність майна, передумови застосування арешту коштів) контролюючим органом не заявлено.

Аналогічна правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 06.02.2018 у справі №813/4401/16 (№К/9901/944/17), від 08.08.2018 у справі №820/3059/17 (№К/9901/46381/18), від 06.11.2018 у справі №813/905/18 (№К/9901/62738/18), від 20.11.2018 у справі №813/929/18 Г№К/9901/62267/18), від 27.11.2018 у справі №813/1080/18 (№К/9901/61848/181.

Вище викладене свідчить, що позивачем не дотримано та порушено строки звернення до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, які зумовили таке звернення, а саме: відмови відповідача від проведення планової документальної виїзної перевірки та складання контролюючим органом акту про не допуск до перевірки №53/06-30-14-01/32694400.

Крім того, ТОВ "Новогородецький кар'єр" у відзиві на позовну заяву стосовно відсутності в органів ДФС України права на проведення планових перевірок суб'єктів господарювання, зазначено, що у період з 01.01.2018 до дня опублікування постанови КМУ від 18.12.2017 №1104 свою позицію щодо вказаного питання 22.02.2018 оприлюднила ДРС України на своєму офіційному веб-сайті (http://www.drs.gov.ua), зазначивши зокрема наступне, що з 1 січня 2018 року та до дня опублікування Переліку в Україні діяла заборона на проведення планових заходів державного нагляду (контролю), яка розповсюджувалася на всі, без виключень, планові заходи державного нагляду (контролю) всіх, без виключень органів державного нагляду (контролю).

Органи державного нагляду (контролю), включені до Переліку, набули право проведення планових заходів тільки після опублікування Переліку. Відповідно, планові заходи державного нагляду (контролю), які мали відбутися протягом періоду з 01.01.2018 по день опублікування Переліку, проведені бути не могли. Перенесення строків планових заходів державного нагляду (контролю) чинне законодавство не передбачає, а тому зазначені заплановані заходи не можуть бути проведені в інший період 2018 року.

На підставі вказаного ТОВ "Новогородецький кар'єр" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до ГУ ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу від 30.01.2018 №225.

07.05.2018 Житомирським окружним адміністративним судом винесено рішення у справі №806/1195/18, яке 26.11.2018 набрало законної сили, цим рішенням позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Житомирській області №225 від 30.01.2018 "Про проведення документальної планової перевірки ТОВ "Новогородецький кар'єр".

Таким чином, у зв'язку із скасуванням наказу на проведення перевірки, відпали підстави для проведення такої документальної виїзної планової перевірки і відповідно для допуску посадових осіб позивача для проведення такої перевірки.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача неправомірні та такі, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином необґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника, 7, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новогородецький кар'єр" (12325, с. Новогородецьке, Коростишівський район, Житомирська область, ) про здійснення адміністративного арешту коштів на рахунках - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 12 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Єфіменко Ольга Володимирівна