Справа № 420/6445/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6445/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року о 11 год. 25 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 за паспортом

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 65069, м. Одеса, вул. Героїв Оборони Одеси, б. 20, кв.46) до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у виплаті пенсії за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року, яке оформлене листами від 23.08.2018 року №258/3-5 та від 12.11.2018 року №383/3-5 та зобовязання виплатити пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 11 грудня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у виплаті пенсії за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року, яке оформлене листами від 23.08.2018 року №258/3-5 та від 12.11.2018 року №383/3-5 та зобовязання виплатити пенсію за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року в розмірі 33 914, 68 грн.

Ухвалою від 13 грудня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Суворовським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі протиправно було зупинено позивачу як внутрішньо переміщеної особі, виплату пенсії через перетин лінії розмежування, де відбувається антитерористична операція, оскільки у позивача залишилось майно на окупованій території та вона вимушена періодично виїжджати та перетинати лінію розмежування, а також протиправно не виплачені кошти, які були згодом нараховані, у звязку з відсутністю окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Так, позивач зазначив, що умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку за місцем перебування. Позивач знаходиться на такому обліку, що підтверджується довідкою, наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».

Також, позивач зазначив, що згідно з п. 6 Порядку оформлення та видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої постановою КМУ №509 від 01.10.2014 року, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, а довідка від 20 червня 2016 року не скасована, строк дії не закінчився, є дійсною та безстроковою, а тому відмова відповідача, викладена у листі від 23.08.2018 року №259/3-5 відповідно до якої термін довідки встановлено до 23.06.2018 року, у звязку з чим припинено виплату пенсії, та у листі від 21.11.2018 року №383/3-5 щодо виплати пенсії, є протиправною.

У встановлений судом строк, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на те, що відповідачем не приймалось рішення про відмову у виплаті позивачу пенсії за період з 01.07.2016 року по 30.06.2018 року. Управління жодним чином не оскаржує право позивача на пенсійні виплати за вказаний період, а листами від 23.08.2018 року №258/3-5 та від 21.11.2018 року №383/3-5 позивачу надавалась інформація про неможливість виплатити існуючої заборгованості, оскільки не прийнято окремий порядок здійснення виплат за минулий час.

Відповідач зазначає, що оскільки управлінням не приймалось рішення про відмову у виплаті пенсії, а тому відсутні підстави для задоволення позову, оскільки управління діяло лише на підставі норм чинного законодавства України.

Позивач на відкритому судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд у справі встановив такі факти та обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується паспортом серії ВА №469837 (а.с.13-14).

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення у Суворовському районі міста Одеси від 21 травня 2018 року №3840 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою (а.с.16).

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивач взята на облік у Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, відповідно до поданої позивачем заяви.

Позивач визнає, що у звязку з находженням нерухомого майна на території, на якій проводиться антитерористична операція, була вимушена виїжджати за лінію розмежування, що стало причиною припинення виплати їй пенсії Суворовським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивач 21 травня 2018 року звернулась із заявою до відповідача з проханням відновити виплату пенсії, надавши відповідну довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Розпорядження № 847926 від 15.06.2018 року видане Суворовським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі свідчить про відновлення виплати пенсії позивачу з 01.05.2018 року в сумі 1516, 42 грн.

Суд встановив, що 10 серпня 2018 року позивач звернулась до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою, в якій просила виплати заборгованість по пенсії за період з 22 червня 2016 року по 21 травня 2018 року та в разі невиплати надати мотивовану відмову з посиланням на нормативно-правові акти (а.с.17).

Листом від 23.08.2018 року вих. №258/3-5 Суворовське обєднане УПФУ в м. Одесі повідомило позивача про те, що згідно зі звітом особових рахунків наданим Управлінням соціального захисту населення у Суворовському районі міста Одеси від 21.06.2016 року термін дії довідки позивача встановлено по 23.06.2016 року, на підставі чого виплату пенсії призупинено до 01.07.2016 року. До управління 20.06.2018 року надійшов протокол Департаменту праці та соціального політики Одеської міської ради від 25.04.2018 року №11/п, яким надано список внутрішньо переміщених осіб та підтверджено факт проживання позивача у Суворовському районі міста Одеси, в звязку з чим розпорядженням від 15.06.2018 року виплату пенсії позивачу поновлено з 01.05.2018 року.

Також у листі повідомлено, що у серпні 2018 року позивач отримала пенсію в розмірі 1516, 42 грн, доплата в сумі 3032, 84 грн. (пенсія за травень-червень поточного року) нарахована на додаткову відомість, доплату за період з 01.07.2016 року по 30.04.2018 року буде виплачена в разі відповідного фінансування (а.с.18).

Матеріалами справи підтверджено, що 23.10.2018 року позивач звернулась до відповідача ще з одною заявою, в якій просила надати розрахунок пенсії за період з 01.07.2016 року по 30.04.2018 року та виплатити цю заборгованість (а.с.19).

Суворовське обєднане УПФУ в м. Одесі листом від 12.11.2018 року вих. №383/3-5 повідомило позивача про те, що суми пенсії, які не виплачені за минулий період обліковуються в управлінні та будуть виплачені на умовах окремого порядку, визначеного КМУ (а.с.20), та надало позивачу довідку про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, з якої вбачається, що позивачу за період з липня 2016 року по квітень 2018 року нарахована пенсія в сумі 30 881, 84 грн., проте не виплачена (а.с. 21).

Таким чином матеріалами справи підтверджено, що фактично позивачу нарахована пенсія за період з липня 2016 року по 30 квітня 2018 року у загальній сумі 30881, 84 грн., але не виплачена. Також нарахована пенсія за травень-червень 2018 року в сумі 3032,84 грн., але не виплачена.

Відповідачем надано відповідь позивачу та пояснення суду, що суми пенсії, які не виплачені за минулий період, обліковуються в управлінні та будуть виплачені на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Тому, виходячи із встановлених судом обставин, змістом спірних правовідносин є чи правомірні дії відповідача щодо не виплати цих сум пенсії за минулий період.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, обставини справи, що мають значення для розгляду та вирішення справи, дослідивши матеріали пенсійної справи ОСОБА_1, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Згідно зі ст.ст. 44, 46, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що зобов'язання здійснювати облік пенсіонерів та проводити виплату призначених їм пенсійних виплат покладено на орган ПФУ за місцем реєстрації особи.

У квітні 2014 році на території постійного місця проживання позивача, розпочалася антитерористична операція, яка продовжується по сьогодні.

Внаслідок зазначених обставин, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, проявів насильства, порушень прав людини, з матеріалів справи вбачається, що позивач, був змушений покинути своє місце проживання та переселитись до м. Одеса, вул. Героїв Оборони б. 20,кв.46.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ "Державний ощадний банк".

Згідно з п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року (в редакції Постанови КМ № 352 від 08.06.2016) (далі Порядок №509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами п.7.1 Порядку №509, у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

У статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Так, суд встановив, що позивачу призупинено виплату пенсії з 01.07.2016 року у звязку з поверненням до покинутого постійного місяця проживання.

Однак, матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивач 21 травня 2018 року звернулась із заявою до відповідача з проханням відновити виплату пенсії, надавши відповідну довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та розпорядженням № 847926 від 15.06.2018 року, виданим Суворовським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі позивачу була відновлена виплата пенсії з 01.05.2018 року.

Також матеріалами справи підтверджено, що відповідачем здійснено нарахування пенсії з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року у розмірі 33914, 68 грн., але не виплачена, з посиланням на те, що вона буде виплачена після отримання ПФУ окремого порядку визначеного КМУ.

Щодо невиплати відповідачем нарахованої пенсії за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року, з посиланням на те, що вона буде виплачена після отримання ПФУ окремого порядку визначеного КМУ, суд зазначає таке.

У зв'язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок), у населеному пункті, де мешкав позивач, було припинено здійснення повноважень відповідним управлінням пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення непідконтрольної території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 8 Тимчасового порядку, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено довідкою Управління соціального захисту населення в Суворовському районі міста Одеси від 21 травня 2018 року №3840 (а.с.16) та знаходиться на обліку Суворовського обєднаного управління пенсійного фонду України міста Одеси.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджений Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (надалі Порядок призначення), та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (надалі Порядок контролю).

Відповідно до п. 4 Порядку призначення (в редакції, на момент початку виникнення спірних правовідносин), соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Відповідно до п. 15. Порядку контролю, поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі, припинених відповідно до підпункту 2 пункту 12 цього Порядку, здійснюється за рішенням комісії, прийнятим на підставі подання структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що внесене разом з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї.

Згідно з пунктом 16 цього Порядку, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335, у разі прийняття позитивного рішення комісією згідно з пунктом 15 цього Порядку соціальні виплати поновлюються через два місяці з місяця прийняття рішення про припинення таких виплат. Комісія може прийняти рішення про поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі з місяця припинення таких виплат у разі, коли така особа перебуває у складних життєвих обставинах і з поважних причин не виконала вимоги структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, передбачені пунктами 6 і 7 цього Порядку. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Відповідач обґрунтовує відмову у виплаті здійсненого пенсії за минулий період тим, що відсутній окремий порядок виплати таких коштів, визначений Кабінетом Міністрів України.

Однак, така відмова відповідача не ґрунтується на приписах законодавства, а тому є протиправною, з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335 були внесені зміни до пункту 16 Порядку контролю та передбачено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Між тим, на час розгляду справи такого порядку не визначено Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, виплата пенсії є соціальною гарантією держави.

Згідно з ст. ст. 46, 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Тому, порядок виплати пенсії регулюється Законом та передбачає регулярну виплату пенсії, щомісячно.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Посилання відповідача на те, що дії з невиплати пенсії вчинені на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365», суд зазначає, що дане посилання є необґрунтованим, оскільки підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Тому, з огляду на те, що позивачу не було виплачено пенсію за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року в розмірі 33 914, 68 грн., суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, а тому суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року.

Враховуючи те, що позивач має право на виплату пенсії за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року в розмірі 33 914, 68 грн., суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобовязання здійснити таку виплату належать задоволенню та зобовязати Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року в розмірі 33 914, 68 грн.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про відмову у виплаті пенсії, оформлене листами від 23.08.2018 року № 258/3-5 та від 12.11.2018 року № 383/3-5, суд погоджується з доводами відповідача, що ці листи не є рішеннями, якими було відмовлено у виплаті пенсії позивачу, а тому відсутні правові підстави для визнання цих листів протиправними та скасування у судовому порядку.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладені встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Також ухвалою суду від 13 грудня 2018 року позивача звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КАС України, у такому випадку судові витрати розподіляються відповідно до судового рішення у справі.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір в розмірі 704, 80 грн. належить стягненню в державний бюджет з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 65069, м. Одеса, вул. Героїв Оборони Одеси, б. 20,кв.46) до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у виплаті пенсії за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року, яке оформлене листами від 23.08.2018 року №258/3-5 та від 12.11.2018 року №383/3-5 та зобовязання виплатити пенсію, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) щодо невиплати ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 65069, м. Одеса, вул. Героїв Оборони Одеси, б. 20,кв.46) пенсії за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року.

Зобовязати Суворовське обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) здійснити виплату ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 65069, м. Одеса, вул. Героїв Оборони Одеси, б. 20,кв.46) пенсії за період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2018 року в розмірі 33 914, 68 грн.(тридцять три тисячі девятсот чотирнадцять гривен 68 копійок).

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) на користь Державного бюджету України на р/р 4005, отримувач коштів УК у м. Одесі/Київський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, код банку отримувача (МФО) 828011, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295 ,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 12» лютого 2019 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.