Справа № 813/3415/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3785/18
Судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Обрізко Ігоря Михайловича щодо постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року, винесеної за результатами розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року, прийняте суддею Коморним О.І. о 15 годині 50 хвилині у місті Львові в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу,-
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (надалі - ГУ Держпраці у Львівській області, відповідач) про визнання протиправною і скасування постанови Головного управління Держпраці у Львівській області від 18.07.2018 року № ЛВ 631/448/АВ/ФС про накладення штрафу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі звернення фізичної особи від 06.06.2018 року ГУ Держпраці у Львівській області видано наказ від 25.06.2018 року на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1

З аналізу ст.ст.6, 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності», оскільки позивач допустив до проведення інспекційного відвідування інспектора, суд приходить до висновку, що позивача було ознайомлено зі службовим посвідченням та направленням.

Не підтверджено матеріалами справи, що самого позивача не було під час перевірки, позаяк подібне спростовано наявністю особистих пояснень, датованих 26.06.2018 року та підписом в акті інспекційного відвідування і приписі.

Не заслуговують на увагу доводи позивача, що йому не повідомлено про підстави проведення перевірки, що не суперечить п. «с» ст.15 Конвенції МОП №81 1947 року щодо конфіденційності.

Позаяк акт було підписано особисто ФОП ОСОБА_1 без будь - яких зауважень, а також без зазначення того, що об'єкт відвідування бажає скористатися правом надати такі зауваження в перспективі, тому інспектором праці було видано припис на усунення порушень, який також без жодних зауважень, було підписано об'єктом відвідування.

Окрім того, винесення припису одночасно з актом, жодним чином не перешкоджало подати свої зауваження на акт перевірки, поскаржитись на неправомірні дії інспектора.

Щодо суті спірної постанови, то індексація заробітної плати є гарантією в оплаті праці, яка передбачена КЗпП, вона є мінімальною гарантією в оплаті праці в світлі також практики Верховного Суду, що викладено в постанові від 12.04.2018 року у справі №816/2325/16.

Про розгляд справи відповідачем, позивача належним чином повідомлено, штраф застосовано в межах санкції і копію постанови скеровано останньому.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги проведено аналіз законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Вказується, що інспектором праці не пред'явлено службового посвідчення, а ні направлення на перевірку. Судом не допитано в якості свідка продавця ОСОБА_2, яка єдиною була присутня при цьому, інших працівників, чоловіка. Не повідомлено підстав перевірки, подібного не вказано ні в акті перевірки, ні в приписі чи постанові. Подібне суперечить ч.3 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Судом не враховано, що безперешкодний доступ інспектора до об'єкту перевірки в будь - яку пору доби можливий лише під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі-Порядок №295).

Не підтверджений факт знаходження позивача під час інспекційної перевірки, а документи підписані нею в офісі управління Держпраці.

Також мало місце неналежне повідомлення про розгляд справи про накладенням штрафу, чим порушено порядок розгляду справи.

З аналізу законодавства існує лише одна підстава для здійснення інспекційного відвідування за зверненням працівника: про порушення стосовно нього законодавства про працю. Разом з тим, працівник не навів жодного порушення, а лише просить посприяти у видачі трудової книжки. Отже, були відсутні підстави для здійснення державного нагляду (контролю).

Причому, знову ж таки законодавство не передбачає обов'язку ФОП вести книгу обліку трудових книжок, позаяк останні зберігаються у працівників.

Суд помилково викладає, що згідно з п. «с» ст. 15 Конвенції МОП №81 1947 року, абсолютно конфіденційною є скарга, позаяк в даній ситуації конфіденційним є джерело, а не скарга. Отже, допущено 15 видів порушення законодавства.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

ГУ Держпраці у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що порушення, на підставі якого позивача притягнуто до штрафу доведено матеріалами справи та не заперечується останнім.

Доводи апеляційної скарги є надуманими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Інспекційне відвідування проведено на підставі пп.1 п.5 Порядку №295 за зверненням фізичної особи, що працювала у ФОП ОСОБА_1

Позивач була присутня, її ознайомлено із наказом та направленням, нею допущено інспектора до перевірки, надано пояснення та необхідні документи.

Розгляд справи про накладення штрафу розглянуто без позивача, проте мало місце належне повідомлення і відсутнє клопотання про відкладення розгляду справи (маються покликання на позицію Верховного Суду). Щодо свідків, то такого клопотання в суді не заявлялось. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року та ухвалено постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправною і скасовано постанову Головного управління Держпраці у Львівській області від 18.07.2018 року № ЛВ 631/448/АВ/ФС про накладення штрафу.

Вважаю, що у даній справі Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов помилкових висновків щодо скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на таке.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок №295.

Відповідно до п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі звернення фізичної особи від 06.06.2018 року вх. №П-618, Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано наказ від 25.06.2018 року № 1462-П на проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалість робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов'язків у ФОП ОСОБА_1. 25.06.2018 року ГУ Держпраці у Львівській області на підставі наказу від 25.06.2018 року № 1462-П, видано направлення від 25.06.2018 року № 1332 для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1

Відповідно до п. 5 Порядку № 295 інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку його проведення.

Разом із тим, відповідно до п. 4 цього ж Порядку, порядок повідомної реєстрації інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, визначаються Держпраці.

Із матеріалів справи встановлено, що наказом Держпраці від 22.06.2017 року № 76 затверджено Порядок повідомної реєстрації інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця. Згідно вимог Порядку повідомної реєстрації інформація про відвідування, що проводяться інспекторами праці реєструються відповідним територіальним органом Держпраці. Повідомна реєстрація проводиться шляхом внесення Держпраці чи відповідним територіальним органом Держпраці відомостей про інспектора праці, що здійснює відвідування, та об'єкт відвідування до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця. При цьому, чинним законодавством не передбачено оприлюднення Реєстру повідомної реєстрації в мережі інтернет, як зазначає у позовній заяві позивач.

З приводу покликання апелянта на те, що його не повідомлено про проведення інспекційного відвідування суд зазначає, що згідно п.п. «а» ч. 1 ст. 12 Конвенції МОП № 81 1947 року інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь- яке підприємство, яке підлягає інспекції.

Відповідно до п. 9 Порядку № 295 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно приписів ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання має, зокрема, право перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу та, відповідно, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

З вищевикладених правових норм вбачається, що документами, якими має бути забезпечений інспектор праці під час інспекційного відвідування є службове посвідчення та направлення на здійснення контрольного заходу. Оскільки, позивач допустив до проведення інспекційного відвідування інспектора, приходжу до висновку, що позивача було ознайомлено із службовим посвідченням та направленням.

Доводи апелянта про його відсутність під час проведення перевірки не беруться до уваги, оскільки позивачем особисто при проведенні інспекційного відвідування, надавалися відповідні письмові пояснення датовані 26.06.2018 року, в межах строку відвідування, а також підтверджується присутність особистим підписом в акті інспекційного відвідування та приписі.

Слід зазначити, що відповідно до п. «с» ст. 15 Конвенції МОП № 81 1947 року з урахуванням винятків, які можуть бути передбачені національним законодавством, інспекторам праці слід вважати абсолютно конфіденційним джерело будь-якої скарги, доведеної до їхнього відома, на недоліки або порушення правових норм і утримуватися від повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що інспекційне відвідування було проведене у зв'язку з отриманням такої скарги.

Тому, доводи апелянта про те, що його не повідомили про підстави проведення перевірки, а також про те, що в акті, приписі та постанові відсутня інформація про підставу інспекційного відвідування, не беруться до уваги.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт покликається на положення ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно якої під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Однак, дана правова норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки не відноситься до передбаченого частиною п'ятою статті другої цього Закону переліку правових норм, які зобов'язане забезпечити Управління при здійсненні державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно з п.19 та п.20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Згідно з п.27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

26.06.2018 року було складено акт інспекційного відвідування № ЛВ/631/448/АВ. З даним актом під підпис ознайомилась ФОП ОСОБА_1

Відповідно до п. 21 Порядку № 295, якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Згідно п. 24 Порядку № 295 припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Таким чином, і з матеріалів справи встановлено, що акт інспекційного відвідування було підписано особисто ФОП ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, а також без зазначення того що об'єкт відвідування бажає скористатися своїм правом надати такі зауваження, тому інспектором праці було видано припис на усунення порушення, який також, без жодних зауважень, було підписано об'єктом відвідування.

Окрім того, винесення припису одночасно з актом інспекційного відвідування, жодним чином не перешкоджало подати свої зауваження на акт перевірки, поскаржитись на неправомірні дії інспектора, тощо.

Оскаржувана позивачем постанова про накладення штрафу № 631/448/АВ/ФС від 18.07.2018 року була прийнята на підставі абзацу четвертого ч. 2 ст. 265 КЗпП України за порушення позивачем мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Зокрема, під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 встановлено, що об'єктом відвідування не було проведено індексацію заробітної плати за червень-грудень 2017 року шести найманим працівникам.

Порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» не оскаржується позивачем, та на виконання вимог припису усунене зазначене порушення донарахуванням працівникам індексацію заробітної плати.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року ( далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Відповідно до п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Головним Управлінням Держпраці у Львівській області 06.07.2018 року прийнято рішення про призначення справи до розгляду на 18.07.2018 року.

Згідно п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Листом від 10.07.2018 року № 286/2/11-39 відповідач повідомив позивача про те, що розгляд справи про накладення штрафу відбудеться 18.07.2018 року о 15:30, за адресою м. Львів, пл. Міцкевича, 8. Даний лист скеровано позивачу 11.07.2018 року.

Відповідно до п. 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Фактичне неотримання повідомлення про розгляд справи не залежить від відправника та не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 20.06.2018 року у справі №809/1198/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КАС України суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Користуючись таким правом, не погоджуюся з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року, оскільки вважаю, що ГУ Держпраці у Львівській області дотримано процедуру проведення інспекційного відвідування, тому підстав для скасування постанови від 18.07.2018 року № ЛВ 631/448/АВ/ФС про накладення штрафу намає.

Суддя І. М. Обрізко

Повний текст складений 11.02.2019 року.