Справа № 640/2298/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

12 лютого 2019 року м. Київ№ 640/2298/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя

про визнання протиправними дій та рішення, скасування такого рішення та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя, в якому просить визнати протиправними дії та рішення Комісії, вчинені та прийняті відповідно до п.4 порядку денного Протоколу №1 засідання від 25.01.2019 року, скасування такого Протоколу та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

При ознайомленні з позовною заявою судом встановлено, що позовні вимоги у справі заявлені до Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя (надалі - Комісія).

При цьому, досліджуючи обставини, які суд за приписами ч.1 ст.171 КАС України має з'ясувати приймаючи рішення про наявність підстав для відкриття провадження, суд бере до уваги положення ст.29 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» та Положення про Комісію з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя, що затверджене рішенням Вищої ради правосуддя від 18 травня 2017 року № 1172/0/15-17 зі внесенням змін рішеннями Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року № 2416/0/15-18 та від 27 листопада 2018 року № 3619/0/15-18, якими врегульовано правовий статус Комісії.

Згідно наведених норм Комісія є колегіальним органом, який діє при Вищій раді правосуддя.

Склад Комісії формується з: двох членів Вищої ради правосуддя, які не є суддями чи суддями у відставці; двох членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, які не є суддями чи суддями у відставці; двох членів Ради суддів України; трьох суддів Верховного Суду, що вказує на міжвідомчий характер її утворення, оскільки більшість її членів не є працівниками Вищої ради правосуддя. Члени Комісії виконують свої повноваження на громадських засадах.

На Комісію покладені завдання зі здійснення повноважень Комісії з питань вищого корпусу державної служби в порядку Закону України "Про державну службу" щодо питань державної служби в системі правосуддя, тобто характер завдань не підпадає під регламентацію Закону України «Про Вищу раду правосуддя», а здійснюється в іншому порядку, визначеному спеціальним законодавчим актом системи регулювання державної служби.

Також, суд бере до уваги спосіб ухвалення рішень Комісією. За приписами наведених норм рішення Комісії є самостійними в розумінні правовстановлюючого значення як акту індивідуальної дії та не потребують узгодження чи затвердження ані Вищою радою правосуддя, ані іншим суб'єктом публічного права.

Крім того, змістом статті 29 ЗУ «Про Вищу раду правосуддя» встановлено зв'язок Комісії з Вищою радою правосуддя виключно у здійсненні останньою: - затвердження персонального складу Комісії на підставі та в межах пропозицій суб'єктів формування Комісії; - затвердження Положення про Комісію після консультацій з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби; та організаційного та матеріально-технічного забезпеченні діяльності Комісії.

З урахуванням наведених ознак, суд дійшов висновку про наявність у правовому статусі Комісії ознак самостійного суб'єкта публічного права як суб'єкта владних повноважень зі здійснення завдань та повноважень Комісії з питань вищого корпусу державної служби в порядку Закону України "Про державну службу".

А, відтак, суд вважає Комісію належним відповідачем у справі.

З урахуванням вказаного, даний спір виник із публічно-правових відносин, у яких відповідач є суб'єктом владних повноважень.

Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 19 КАС України, такий спір належить до компетенції адміністративних судів та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки підпадає під визначення наведеного пункту як «спір у справі щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних, експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб».

При цьому, суд також враховує положення п.3 ч.1 ст.266 КАС України, який визначає особливий предмет оскарження, що зумовлює застосування особливостей розгляду таких справ, що визначені цією статтею. А саме, за змістом наведеного пункту правила цієї статті застосовуються у справах щодо оскарження законності актів, зокрема, Вищої ради правосуддя.

Частиною 1 статті 22 КАС України визначено, що місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 22 КАС України вказано, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо зокрема, оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Так, з урахуванням наведеного та те, що позовні вимоги у справі заявлені виключно до Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя як до самостійного суб'єкта публічного права, тобто - суб'єкта владних повноважень, що реалізує владну управлінську функцію, відповідно, даний спір не підпадає під інстанційну юрисдикцію, передбачену частиною 4 ст. 22 КАС України, що також виключає обов'язок застосування вимог, передбачених статтею 266 КАС України та повинен розглядатись саме окружним адміністративним судом.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених КАС України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 9 ст. 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій, відповідно до п. 6 ч. 9 ст. 171 КАС України, зазначаються, крім іншого, дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У той же час, враховуючи предмет і підстави позову, а також вимоги ч. 3 ст. 257 КАС України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Разом з тим, до позовної заяви клопотань не подано.

Керуючись вимогами ст. ст. 12, 19, 22, 160-162, 171, 241, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі №640/2298/19 за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя про визнання протиправними дій та рішення Комісії, вчинені та прийняті відповідно до п.4 порядку денного Протоколу №1 засідання від 25.01.2019 року, скасування такого Протоколу та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

2. Здійснювати розгляд справи одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

3. Запропонувати відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

До відзиву додаються:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, зокрема, але не обмежуючись у даному випадку: належним чином засвідчені матеріали, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення;

2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

4. Витребувати у Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя належним чином завірену копію Протоколу № 1 засідання Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя при Вищій раді правосуддя від 25.01.2019 року.

5. Роз'яснити сторонам, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив (ст. 163 КАС України), відповідач - заперечення (ст. 164 КАС України) протягом п'ятиденного строку, відлік якого починається, відповідно: для позивача - з моменту отримання відзиву на позов, для відповідача - з моменту отримання відповіді на відзив.

У разі подання відповіді на відзив, заперечення до них необхідно додати:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються викладені у них заперечення, якщо такі докази не надані іншою стороною;

2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив, заперечення і доданих до них доказів іншим учасникам справи.

6. Звернути увагу сторін, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9 ст. 79 КАС України).

7. Роз'яснити сторонам, що веб-адресою сторінки в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, є http://court.gov.ua/fair/sud2670/.

8. Копію даної ухвали направити сторонам.

9. Роз'яснити відповідачу, що відповідно до п. 12 ч. 9 ст. 171 КАС України наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб'єкту владних повноважень як стороні, відповідач може отримати лише безпосередньо у суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил підсудності.

В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.І. Келеберда