Справа № 440/1/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2019 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними дії щодо відмови у наданні дозволів позивачам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області; зобов'язання повторно розглянути клопотання позивачів про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не входять до вичерпного переліку підстав, встановлених Земельним кодексом України.

У відзиві на позов відповідач зазначав, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, відповідно до якої Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні, зокрема щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі, на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок. Таким чином позиція ГУ Держгеокадастру в повній мірі відповідає вимогам постанови КМУ №413 від 07.06.2017. Крім того, зазначив, що позивачу не було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а запропоновано подати до ГУ Держгеокадастру на розгляд клопотання та відповідні додатки, враховуючи вимоги постанови КМУ №413 від 07.06.2017 /а.с. 83-86/.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

За приписами частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивачі звернулися до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області із заявами про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу державної власності, орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, а саме:

- ОСОБА_10 із заявою від 18.07.2018 (вх. № Д-10619/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 87/;

- ОСОБА_3 із заявою від 18.07.2018 (вх. № К-10635/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 90/;

- ОСОБА_1 із заявою від 18.07.2018 (вх. № К-10637/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 93/;

- ОСОБА_2 із заявою від 18.07.2018 (вх. № К-10640/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 96/;

- ОСОБА_4 із заявою від 18.07.2018 (вх. № К-10634/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 99/;

- ОСОБА_15 із заявою від 18.07.2018 (вх. № К-10631/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 102/;

- ОСОБА_6 із заявою від 18.07.2018 (вх. № К-10629/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 105/;

- ОСОБА_8 із заявою від 18.07.2018 (вх. № Д-10622/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 110/;

- ОСОБА_9 із заявою від 18.07.2018 (вх. № Д-10620/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 113/;

- ОСОБА_11 із заявою від 18.07.2018 (вх. № Г-10625/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 116/;

- ОСОБА_12 із заявою від 18.07.2018 (вх. № Г-10623/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 119/;

- ОСОБА_14 із заявою від 18.07.2018 (вх. № Ш-10626/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 122/;

- ОСОБА_13 із заявою від 18.07.2018 (вх. № Ш-10617/0/25-18 від 23.07.2018) /а.с. 125/;

- ОСОБА_7 із заявою від 24.10.2018 (вх. № К-15691/0/25-18 від 29.10.2018) /а.с. 148/.

Листом від 30.07.2018 № 6305/0/26-18 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомлено ОСОБА_10, що неповнолітня особа має право на набуття у власність земельної ділянки та видачу правовстановлюючих документів на неї, проте вчинення всіх необхідних дій остання може здійснювати виключно за наявності нотаріально посвідченої згоди батьків (усиновлювачів) або піклувальника та отримання дозволу органу опіки та піклування /а.с. 89/.

Листами від 30.07.2018 №№ 6312/0/26-18, 6313/0/26-18, 6314/0/26-18, 6311/0/26-18, 6303/0/26-18, 6310/0/26-18, 6317/0/26-18, 6316/0/26-18, 6308/0/26-18, 6307/0/26-18, 6309/0/26-18, 6315/0/26-18 та від 01.11.2018 № 9219/0/26-18 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомлено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, що Головним управлінням сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площ, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території області. Інформація про перелік земельних ділянок оприлюднена на офіційному веб-сайті Головного управління: http//poltavska.land.gov.ua /а.с. 92, 95, 98, 101, 104, 107, 108, 112, 115, 118, 121, 124, 127/.

Позивачі не погодилися з відмовами ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв'язку з чим звернулися до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За приписами частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для ведення особистого селянського господарства.

В розумінні вимог статей 81, 116 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За приписами частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах, не більше 2,0 гектара.

Згідно частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У відповідності до частини першої статті 123 зазначеного Кодексу надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення уповноваженого органу виконавчої влади приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) /частина перша статті 123 Земельного кодексу України/.

У випадку формування нової земельної ділянки надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблення якої здійснюється на підставі дозволу, зокрема, органу виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу /абзац 6 частини першої статті 123 Земельного кодексу України/.

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

При цьому частиною сьомою статті 118, статтею 122 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17.

Матеріалами справи підтверджено, що листами від 30.07.2018 №№ 6312/0/26-18, 6313/0/26-18, 6314/0/26-18, 6311/0/26-18, 6303/0/26-18, 6310/0/26-18, 6317/0/26-18, 6316/0/26-18, 6308/0/26-18, 6307/0/26-18, 6309/0/26-18, 6315/0/26-18 та від 01.11.2018 № 9219/0/26-18 повідомило позивачів, що Головним управлінням сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площ, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території області. Інформація про перелік земельних ділянок оприлюднена на офіційному веб-сайті Головного управління: http//poltavska.land.gov.ua.

Таким чином, наведена підстава відмови не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України. До того ж у зв'язку із затвердженням постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними зміни до Земельного кодексу України не вносились, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не змінювався.

Як вбачається зі змісту Стратегії Міністерство аграрної політики та продовольства разом з Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру мають розробити та внести на розгляд Кабінету Міністрів України у шестимісячний строк проекти відповідних нормативно-правових актів, спрямованих на реалізацію Стратегії. На момент виникнення спірних правовідносин відповідні нормативно-правові акти не прийняті.

Окрім того, затверджена постановою №413 "Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" - це алгоритм дій уряду в майбутньому у цій сфері, а тому вона не містить правових норм для врегулювання цих відносин. Більш того, в ній прямо зазначено, що "для реалізації Стратегії необхідно розробити проекти нормативно-правових актів".

Суд погоджується з твердженнями відповідача, що Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження, разом з тим, зазначає, що постанова від 07.06.2017 №413 не є нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання земельних ділянок у власність та не прийнята відповідно до певного закону чи на виконання такого закону, яким регулюються вимоги щодо обмеження розташування земельних ділянок, а лише затверджує стратегію (план діяльності на певний період) удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Крім того, відповідно до вимог статті 6 Земельного кодексу України виключно до повноважень Верховної ради України віднесено регулювання земельних відносин шляхом прийняття законів.

Оцінюючи підстави ненадання дозволу, які наведені у листах відповідача від 30.07.2018 №№ 6312/0/26-18, 6313/0/26-18, 6314/0/26-18, 6311/0/26-18, 6303/0/26-18, 6310/0/26-18, 6317/0/26-18, 6316/0/26-18, 6308/0/26-18, 6307/0/26-18, 6309/0/26-18, 6315/0/26-18 та від 01.11.2018 № 9219/0/26-18, суд прийшов до висновку, що вони законом не передбачені, а отже є незаконними.

При цьому суд наголошує, що відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Тобто, вищезазначеною нормою встановлено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме, надати дозвіл, або надати мотивовану відмову в наданні дозволу.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту. Водночас, у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

Разом з тим, частиною дев'ятою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її надання.

Статтею 118 Земельного кодексу України не визначено прямого обов'язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо. Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333 /далі - Положення №333/.

Пунктом 8 Положення №333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Листи відповідача у відповідь на заяви позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,0 га, за змістом та формою не може вважатись відмовою у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Приймаючи до уваги вищенаведене суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні заяв ОСОБА_3 від 18.07.2018 (вх. № К-10635/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_1 від 18.07.2018 (вх. № К-10637/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_2 від 18.07.2018 (вх. № К-10640/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_4 від 18.07.2018 (вх. № К-10634/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_5 від 18.07.2018 (вх. № К-10631/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_6 від 18.07.2018 (вх. № К-10629/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_8 від 18.07.2018 (вх. № Д-10622/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_9 від 18.07.2018 (вх. № Д-10620/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_11 від 18.07.2018 (вх. № Г-10625/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_12 від 18.07.2018 (вх. № Г-10623/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_14 від 18.07.2018 (вх. № Ш-10626/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_13 від 18.07.2018 (вх. № Ш-10617/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_7 від 24.10.2018 (вх. № К-15691/0/25-18 від 29.10.2018) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) повторно розглянути заяви ОСОБА_3 від 18.07.2018 (вх. № К-10635/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_1 від 18.07.2018 (вх. № К-10637/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_2 від 18.07.2018 (вх. № К-10640/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_4 від 18.07.2018 (вх. № К-10634/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_5 від 18.07.2018 (вх. № К-10631/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_6 від 18.07.2018 (вх. № К-10629/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_8 від 18.07.2018 (вх. № Д-10622/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_9 від 18.07.2018 (вх. № Д-10620/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_11 від 18.07.2018 (вх. № Г-10625/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_12 від 18.07.2018 (вх. № Г-10623/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_14 від 18.07.2018 (вх. № Ш-10626/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_13 від 18.07.2018 (вх. № Ш-10617/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_7 від 24.10.2018 (вх. № К-15691/0/25-18 від 29.10.2018) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні із даним позовом позивачами сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_10 суд зазначає наступне.

Листом від 30.07.2018 № 6305/0/26-18 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повідомлено ОСОБА_10, що неповнолітня особа має право на набуття у власність земельної ділянки та видачу правовстановлюючих документів на неї, проте вчинення всіх необхідних дій остання може здійснювати виключно за наявності нотаріально посвідченої згоди батьків (усиновлювачів) або піклувальника та отримання дозволу органу опіки та піклування /а.с. 89/.

Суд наголошує, що земельним законодавством не передбачено вікових обмежень для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та/або для садівництва. При цьому, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є вичерпним та ним не передбачено підстави для відмови у наданні вказаного дозволу, у зв'язку із недосягненням повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження (ч. 2 ст. 25 ЦК України).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

Статтею 31 ЦК України малолітньою визначена особа, яка не досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч. 1, 2 ст. 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку).

Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

Отже, крім правочинів, визначених нормами цивільного законодавства, неповнолітня особа має право вчиняти інші правочини, зокрема за згодою батьків.

Матеріали справи свідчать, що на час звернення до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою від 18.07.2018 (вх. № Д-10619/0/25-18 від 23.07.2018) ОСОБА_10 із заявою був неповнолітньою особою.

Проте, доказів надання ОСОБА_10 згоди батьків на вчинення вказаного правочину, суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо відмови у наданні ОСОБА_10 дозволу на виготовлення проектів землеустрою є правомірними.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_10 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4), ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5), ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6), ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7), ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_8), ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9), ОСОБА_11 (ідентифікаційний номер НОМЕР_10), ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер НОМЕР_11), ОСОБА_13 (ідентифікаційний номер НОМЕР_12), ОСОБА_14 (ідентифікаційний номер НОМЕР_13) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні заяв ОСОБА_3 від 18.07.2018 (вх. № К-10635/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_1 від 18.07.2018 (вх. № К-10637/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_2 від 18.07.2018 (вх. № К-10640/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_4 від 18.07.2018 (вх. № К-10634/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_5 від 18.07.2018 (вх. № К-10631/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_6 від 18.07.2018 (вх. № К-10629/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_8 від 18.07.2018 (вх. № Д-10622/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_9 від 18.07.2018 (вх. № Д-10620/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_11 від 18.07.2018 (вх. № Г-10625/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_12 від 18.07.2018 (вх. № Г-10623/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_14 від 18.07.2018 (вх. № Ш-10626/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_13 від 18.07.2018 (вх. № Ш-10617/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_7 від 24.10.2018 (вх. № К-15691/0/25-18 від 29.10.2018) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) повторно розглянути заяви ОСОБА_3 від 18.07.2018 (вх. № К-10635/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_1 від 18.07.2018 (вх. № К-10637/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_2 від 18.07.2018 (вх. № К-10640/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_4 від 18.07.2018 (вх. № К-10634/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_5 від 18.07.2018 (вх. № К-10631/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_6 від 18.07.2018 (вх. № К-10629/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_8 від 18.07.2018 (вх. № Д-10622/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_9 від 18.07.2018 (вх. № Д-10620/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_11 від 18.07.2018 (вх. № Г-10625/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_12 від 18.07.2018 (вх. № Г-10623/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_14 від 18.07.2018 (вх. № Ш-10626/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_13 від 18.07.2018 (вх. № Ш-10617/0/25-18 від 23.07.2018), ОСОБА_7 від 24.10.2018 (вх. № К-15691/0/25-18 від 29.10.2018) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_8), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_11 (ідентифікаційний номер НОМЕР_10), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер НОМЕР_11), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_13 (ідентифікаційний номер НОМЕР_12), у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь ОСОБА_14 (ідентифікаційний номер НОМЕР_13).

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_10 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко