Справа № 520/20937/18
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 лютого 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1, Міжнародного наукового товариства до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Київського районного відділу ГУДМС України в Одеській області про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суд міста Одеса від 27.12.2018 року справу №520/20937/18 за позовом ОСОБА_1, Міжнародного наукового товариства до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Київського районного відділу ГУДМС України в Одеській області про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

В своєму позові позивач просить визнати бездіяльність Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Київського районного відділу ГУДМС України в Одеській області у відмові в переєрестрації ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 на тимчасово окупованій території Криму не законною та зобов'язати провести переєрестрацію.

Автоматизованою системою справу призначено головуючому судді Марину П.П.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161, 171 КАС України.

Відповідно до положень ст.160 КАС України в позовні заяві зазначаються найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зазначення ціни позову; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вищезазначеної статті позивачем:

- не зазначено офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти позивача;

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідачів;

- не надано власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього, в позові одночасно «Міжнародне наукове товариство» зазначено і позивачем і особою, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1. За таких обставин з позовної заяви не вбачається в якому статусі виступає зазначена юридична особа.

При цьому, як вбачається з роздруківки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повна та вірна назва «Міжнародного наукового товариства» за вказаним ідентифікаційним кодом 41895161 є «Громадська спілка «Міжнародне наукового товариство»» (ГС «МНТ»).

З урахуванням зазначеного, позивачу слід визначитись в якому правовому статусі, в рамках даного позову, зазначено «Міжнародне наукове товариство» та у випадку визначення такого статусу вірно вказати його в позові з урахуванням вимог КАС України.

Суд зазначає, що позовна заява викладена російською мовою.

Вимогами ч.1 ст.15 КАС України передбачено, що судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Відповідно до ч.1 ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно ч.1, 3 ст.14 Закону України "Про засади державної мовної політики" судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

З огляду на зазначене позовна заява повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Така ж правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 02.07.2018 у справі №815/2740/14.

Відповідно до вимог п.5, 8 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до положень ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Частинами 1 та 2 ст.80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій ст.79 цього Кодексу. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

При цьому в позові наведені наступні обставини:

«ОСОБА_1, уродженець Євпаторії, депортований з тимчасово окупованої території Криму датою 20.01.2017 року і є переміщеною особою, згідно довідки УСЗН №. від 27.11.2017 року, які проживають АДРЕСА_2 До депортації ОСОБА_1 був зареєстрований за АДРЕСА_3, але проживав в належному йому домоволодінні по АДРЕСА_1, де зареєстровано «Наукове товариство студентів та аспірантів-юристів «ЮСТІ*С » (ідентифікаційний код юридичної літа 25738014). При отриманні ID паспорта громадянина України №000977546 датою 15.09.2017. в графах витягів з єдиного державного демографічного реєстру Київським відділом ДМС не вказано місця реєстрації ОСОБА_1. При зверненні в адреси адміністративних відповідачів - 1) Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради та 2) Київського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, ДМС України, нами отримані відповіді відповідно з ДНА від 16.11.2018 за №.1337/01-02-19, 10.12.2018 за №.184/01-02-13 та від ДМС від 15.12.2018 за №5112/8838, з яких випливає, що зазначені органи прямо відмовляються провести перереєстрацію ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 на тимчасово окупованій території АР Крим України. Відсутність реєстрації за АДРЕСА_1 АРК, прямо виставляє перешкоди в оформленні пенсійного забезпечення, проведення звітів і платежів в ДПА України за результатами діяльності НТСА «ЮСТІ*С» в Україні та його участі у виборах 2019 року».

Проте, позивачем не виконано вищезазначені вимоги норм КАС України та не надано до суду жодних доказів на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, чи доказів вжиття заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання доказів.

Крім того, в позові обставини справи описані досить не чітко, зокрема позивач не повністю зазначає адреси проживання (реєстрації) як до прибуття в Україну, так і після. При цьому, суд повторно наголошує, що будь-яких доказів до суду, які б підтверджували вказані позивачем обставини справи, також не надано.

Частиною 3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не додано документ на підтвердження сплати судового збору та не надано документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. При цьому, позивач просить звільнити його від сплати судового збору так, як адміністративний позов доставлено в суд неприбутковою організацією в інтересах депортованого аспіранта і особою депортованою з тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий бір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» передбачено випадки, в яких Судовий збір не справляється, а саме за подання: 1) заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; 2) заяви про скасування судового наказу; 3) заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення; 4) заяви про поворот виконання судового рішення; 5) заяви про винесення додаткового судового рішення; 6) заяви про розірвання шлюбу з особою, визнаною в установленому законом порядку безвісно відсутньою; 7) заяви про встановлення факту каліцтва, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням; 8) заяви про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; 11) заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 12) заяви про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 12-1) заяви про видачу обмежувального припису; 13) позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду; 14) заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб; 15) клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду відповідно до міжнародного договору України, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України та яким не передбачено плату під час звернення до суду, подання апеляційної та касаційної скарг у таких справах; 16) заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбаченні пільги щодо сплати судового збору, а саме від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; 2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; 3) позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів; 4) позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні"; 5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги; 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб; 8) особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; 9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю; 10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 11) виборці - у справах про уточнення списку виборців; 12) військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків; 13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав; 14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту"; 15) фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; 15-1) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою; 16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору. 21) заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв'язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно; 22) позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв'язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно; 23) позивачі - за подання позовів щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Відповідно до вказаних норм закону, судом не встановлено обставин на підставі яких позивач просить звільнити його від сплати судового збору.

Розміри ставок судового збору передбачені ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, розмір ставки судового збору складає - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позов подано позивачем 22.12.2018 року до Київського районного суд міста Одеса, суд керується редакцією Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» яка діяла на момент звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць у розмірі 1762,00 грн.

З прохальної частини позову вбачається, що позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнову характеру, а тому позивачу належить сплатити суму судового збору у розмір 704,80 грн. (1762х0,4).

Положеннями п.1 ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (п.п.3, 4 ч.2 ст.245 КАС України).

Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд звертає увагу позивача, щодо необхідності уточнення позовних вимог з урахуванням вищенаведених положень норм КАС України.

Згідно зі ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду: належним чином оформленого адміністративного позову українською мовою та у відповідності до вимог ст.160 КАС із зазначенням даних та обставин встановлених ухвалою суду та уточненими позовними вимогами з урахуванням положень ч.1 ст.19 та ст.245 КАС України; надання власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; докази сплати судового збору у розмір 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, Міжнародного наукового товариства до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Київського районного відділу ГУДМС України в Одеській області про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз'яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Марин