Справа № 360/137/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/137/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

за участю:

представника позивача - не прибув,

представника відповідача Ханіної М.О. дов. № 1046/9/12-32-10-00-29 від 15.02.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі- відповідач) в якій позивач просить суд, визнати нечинною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-15454-17 від 04.12.2018.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що 20.12.2018 року позивач отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-15454-17 від 04.12.2018 про сплату недоїмки за збором на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2159992,91 грн, яка сталася за позивачем станом на 30.11.2018 року. З урахуванням тієї обставини, що позивач протягом 2016-2018 нараховував єдиний внесок, належним чином надавав звіти до органів доходів і зборів, однак не сплачував нараховану суму єдиного внеску, відповідач кваліфікував такий нарахований, но несплачений позивачем єдиний внесок в сумі 2159992,91 грн., недоїмкою, тобто єдиним внеском, своєчасно не сплаченим у строки, встановлені законом. Таким чином відповідач дійшов до висновку, що строк сплати єдиного внеску в сумі 2159992,91 грн., нарахованого, но не сплаченого позивачем, станом на 30.11.2018р. є таким, що наступив, вказаний висновок і послугував підставою для видання Вимоги. Однак позивач не погоджується з вказаним висновком тому як на позивача розповсюджується норми пункту 9 «4» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ПАТ "Старобільський молокозавод" та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач позов не визнав, 04.02.2019 надав до суду відзив, у якому зазначив, що підстави для звільнення позивача від обов'язків платника єдиного внеску відповідно до пункту 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відсутні, оскільки умовою для звільнення є заява у довільній формі та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" сертифікат Торгово-промислової палати України, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору) на території проведення АТО. У позивача такий сертифікат відсутній, заява про звільнення від обов'язку, передбаченого ст. 6 Закону № 2464 позивачем також не подавалась. Відповідач зазначає, що згідно даних АІС «Податковий блок» станом на 30.11.2018 у позивача обліковувалась заборгованість з єдиного внеску в розмірі 2159992,91 грн., яка виникла на підставі самостійно нарахованих зобов'язань та складається із залишку несплаченого єдиного соціального внеску починаючи з серпня 2016 року. Відповідно до частини 12 статті 9 цього Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу). Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (арк.спр. 25-26).

У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд дійшов наступного.

Приватне акціонерне товариство "Старобільський молокозавод", ідентифікаційний номер 00444837, є юридичною особою, перебуває на обліку як платник податків у Сєвєродонецькому управлінні Головного управління ДФС в Луганській області, місце знаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників, 23-Б, 93412 (арк.спр. 39-43).

Приватне акціонерне товариство "Старобільський молокозавод" у розумінні ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) є платником єдиного внеску.

Згідно відомостей інтегрованої картки платника зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування платника станом на 30.11.2018 заборгованість приватного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" становила 2159992,91 грн (арк. спр. 27-35).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування приватного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" заборгованість з єдиного внеску станом на 30.11.2018 у розмірі 2159992,91 грн виникла на підставі самостійно нарахованих зобов'язань та складається з залишку несплаченого нарахування за серпень 2016 року в розмірі - 887,77 грн. (звіт № від 14.09.2016), за вересень 2016 року в розмірі - 60054,68 грн. (звіт № від 20.10.2016); за жовтень 2016 року в розмірі - 58737,91 грн. (звіт № від 14.11.2016); за листопад 2016 року в розмірі - 56372,33 грн (звіт № від 15.12.2016); за грудень 2016 року в розмірі - 57165,28 грн. (звіт № від 16.01.2017); за січень 2017 року в розмірі - 84154,97 грн. (звіт № від 17.02.2017); за лютий 2017 року в розмірі - 82535,74 грн. (звіт № від 15.03.2017); за березень 2017 року в розмірі- 83924,54 грн. (звіт № від 12.04.2017); за квітень 2017 року в розмірі - 80974,82 грн. (звіт № від 16.05.2017); за травень 2017 року в розмірі - 87085,64 грн. ( звіт № від 14.06.2017 ); за червень 2017 року в розмірі - 81753,64 грн. (звіт № від 19.07.2017); за липень 2017 в розмірі - 81187,33 грн. (звіт № від 15.08.2017); за серпень 2017 року в розмірі - 82682,66 грн. (звіт № від 15.09.2017); за вересень 2017 року в розмірі - 80745,87 грн. (звіт № від 12.10.2017); за жовтень 2017 року в розмірі - 75907,43 грн. (звіт № від 17.11.2017); за листопад 2017 року в розмірі - 77615,86 грн. (звіт № від 14.12.2017); за грудень 2017 року в розмірі - 76717,02 грн. (звіт № від 24.01.2018); за січень 2018 року в розмірі - 94588,54 грн. (звіт № від 14.02.2018); за лютий 2018 року в розмірі - 91546,98 грн. (звіт № від 13.03.2018); за березень 2018 року в розмірі - 95159,59 грн. (звіт № від 16.04.2018); за квітень 2018 року в розмірі - 95400 грн. (звіт № від 14.05.2018); за травень 2018 року в розмірі - 96156,39 грн. (звіт № від 13.06.2018); за червень 2018 року в розмірі - 96229,68 грн. (звіт № від 12.07.2018); за липень 2018 року в розмірі - 98583,27 грн. (звіт № від 16.11.2018); за серпень 2018 року в розмірі - 95872,54 грн.(звіт № від 21.11.2018); за вересень 2018 року в розмірі - 94034,86 грн. (звіт № від 21.11.2018); за жовтень 2018 року в розмірі - 93917,57 грн. (звіт № від 22.11.2018).

ГУ ДФС у Луганській області на підставі даних інтегрованої картки сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.12.2018 № Ю-15454-17, згідно якої станом на 30.11.2018 заборгованість зі сплати єдиного внеску ПАТ "Старобільський молокозавод" становить 2159992,91 грн та складається виключно з недоїмки (арк.спр. 8).

Зазначену вимогу позивач отримав 20.12.2018, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 44).

Вирішуючи адміністративну по суті заявлених позовних вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідачів, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) (тут і надалі положення Закону № 2464 наведені у редакції чинній на час виникнення спірних відносин між сторонами).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464 встановлено обов'язок платника єдиного внеску своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати такий внесок.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 9 Закону № 2464 сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

При цьому в ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З вищевикладеного слідує, що за загальними правилами орган доходів і зборів, у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску, надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.

Частиною четвертою статті 25 Закону № 2464 передбачено, що орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Особливістю даної справи є те, що на час виникнення спірних правовідносин - грудень 2018 року, позивач перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, а тому норми Закону № 2464 необхідно застосовувати з урахуванням норм Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669).

Зокрема, п. .п. б п. 8 ст. 14-1 Закону № 1669 розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 доповнено пунктом 9-3 наступного змісту: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1669 період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669 перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція визначається Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" (втратило чинність), від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, зокрема, віднесено м. Сєвєродонецьк (місцезнаходження податкового органу, на обліку у якому перебуває позивач).

Судом встановлено, що у спірному періоді позивач є платником єдиного внеску, та перебуває на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території проведення антитерористичної операції, та подав відповідну заяву до органу доходів і зборів про звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску, а отже є суб'єктом правовідносин, до яких необхідно застосувати положення п. 9-4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464.

З огляду на дію зазначеної норми, судом встановлено, що позивач звільнявся від виконання обов'язків платника єдиного внеску, встановлених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, починаючи з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Судом встановлено, що вимога від 04.12.2018 № Ю-15454-17 про сплату боргу (недоїмки) охоплює період, у якому позивач звільнявся від виконання обов'язків платника єдиного внеску.

Наявність заборони у застосуванні до позивача заходів впливу та стягнення, визначених ст. 25 Закону № 2464, за невиконання обов'язків платника єдиного внеску у період з 14 квітня 2014 року унеможливлює й формування та направлення позивачу вимоги про сплату боргу за цей період.

З огляду на дію зазначеної норми позивач звільняється від виконання зобов'язань платника єдиного внеску встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року, а не взагалі перерахувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок.

Посилання відповідача на те, що позивачем заяву про звільнення від сплати єдиного внеску не подано, як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог, суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що згідно з п. 9-4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 платник єдиного внеску має право подати заяву про звільнення від виконання обов'язків у будь-який період, починаючи з 14 квітня 2014 року, та не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Станом на час розгляду справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 триває.

Отже, ПАТ "Старобільський молокозавод" ще має можливість подати до органу доходів і зборів заяву про звільнення від обов'язків платника єдиного внеску, що, у свою чергу, свідчить про дотримання позивачем необхідних умов для звільнення від обов'язків платника єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції, розпочатої відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.12.2018 у справі № 812/1299/16.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин судом встановлено, що вимога про сплату боргу від 04.12.2018 № Ю-15454-17 є протиправною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Старобільський молокозавод" сплачено платіжним дорученням № 16607 від 22 грудня 2018 року судовий збір при зверненні з позовом до суду у сумі 32400,00 грн (арк.спр. 3).

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, 1,5 % від суми позову (2159992,91 грн) становить 32399,89 грн.

Саме ця сума (32399,89 грн) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) № Ю-15454-17 від 04.12.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ідентифікаційний код юридичної особи 39591445) на користь приватного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" (місцезнаходження: ш. Будівельників, 23б, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 00444837) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 32399,89 грн (тридцять дві тисячі триста дев'яносто дев'ять гривень 89 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України рішення у повному обсязі складено 08 лютого 2019 року.

Суддя Т.В. Смішлива