Справа № 560/3702/18
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3702/18
РІШЕННЯ

іменем України

04 лютого 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

за участю:секретаря судового засідання Постовіт С.В. представника відповідача - Прокопчук В.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить суд:

1. Визнати дії відповідача протиправними щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні індексації пенсії та відновленні індексації пенсії наростаючим підсумком за період з 01.01.2015 по 31.10.2018.

2. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, 29013) провести індексацію пенсії шляхом відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком у спосіб нарахування та виплати ОСОБА_2 сум недоотриманої пенсії - 52457,57 грн у вигляді індексації пенсії за період з 01.01.2015 по 31.10.2018 включно (в т.ч. за 2015 рік - 6694,01 грн; за 2016 рік - 11164,72 грн, за 2017 рік - 16703,24 грн, за 10 місяців 2018 року - 17895,60 грн).

Позивач підставою позову зазначає порушення відповідачем вимог ст. ст. 8, 22, 64 Конституції України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 23.01.2002 та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 27.02.2014 їй призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 80% від суми заробітної плати державного службовця, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивач вказує, що відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 16.12.2014 серії АВ №0387043 їй встановлено ІІ групу інвалідності з 16.12.2014 довічно.

Позивач вказує, що оскільки відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", який є чинним та з огляду на інфляцію, яка зменшує фактичну вартість пенсії, позивачем на адресу відповідача направлена заява з вимогою від 07.03.2018 - про відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком та від 09.10.2018 - щодо проведення індексації пенсії, а також відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком у спосіб нарахування та виплати ОСОБА_2 сум індексації пенсії, відповідно до Закону України "Про індексації грошових доходів населення".

Позивач вказує, що листами від 26.03.201 №679/М-8 та від 25.10.2018 №2378/М-8 їй відмовлено у проведенні індексації пенсії та її відновленні наростаючим підсумком.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законне право на індексацію пенсії, з огляду на інфляцію, яка зменшує її фактичну вартість, а тому звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 19.11.2018 відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Представником відповідача 04.12.2018 подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду, з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки позивач звернулась до суду з позовними вимогами, період яких розпочинається з 26.03.2018.

Суд не погоджується з такою позицією представника відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Оскільки позивач зверталась до відповідача з заявою щодо проведення індексації пенсії в березні та в жовтні 2018, а листами Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.03.2018 №679/М-8 та від 25.10.2018 №2378/М-8 відмовлено позивачу у перерахунку, ОСОБА_2 не пропущено строк звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача від 04.12.2018 про залишення позовної заяви без розгляду необхідно відмовити.

Від відповідача 04.12.2018 надійшов відзив на адміністративний позов, у якому представник відповідача проти позовних вимог ОСОБА_2 заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Представник відповідача вказує, що починаючи з 01.12.2014 по теперішній час, управлінням щомісячно проводиться індексація пенсії в сумі 170,82 грн.

У поданому відзиві представник відповідача також зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ внесено зміни до законів України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV стосовно визначення нового механізму нарахування індексації пенсій. Вказує, що пунктом 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводитиметься перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначатиметься у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення. Таким чином, у разі прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення буде розглянуто питання щодо нарахування індексації пенсії.

Зазначає, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутні підстави для проведення індексації пенсії шляхом відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком у спосіб нарахування та виплати ОСОБА_2 сум недоотриманої пенсії - 52457,57 грн у вигляді індексації пенсії за період з 01.01.2015 по 31.10.2018 включно (в т.ч. за 2015 рік - 6694,01 грн; за 2016 рік - 11164,72 грн, за 2017 рік - 16703,24 грн, за 10 місяців 2018 року - 17895,60 грн).

Вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області законними, а тому просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Справа розглянута за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлена належним чином, 12.12.2018 подала до суду клопотання в якому просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_2 заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_2 з 23.01.2002 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 27.02.2014 позивачеві призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІ від 16.12.1993 року в розмірі 80% від суми заробітної плати.

З 27.02.2014 базовий місяць для обчислення індексації встановлено лютий 2014 року, починаючи з 01.12.2014 по теперішній час Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачеві проводиться індексація пенсії в сумі 170,82 грн.

ОСОБА_2 на адресу відповідача направлена заява з вимогою від 07.03.2018 - про відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком та від 09.10.2018 - щодо проведення індексації пенсії, а також відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком у спосіб нарахування та виплати ОСОБА_2 сум індексації пенсії, відповідно до Закону України "Про індексації грошових доходів населення".

Листами Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.03.201 №679/М-8 та від 25.10.2018 №2378/М-8 ОСОБА_2 відмовлено у проведенні індексації пенсії та її відновленні наростаючим підсумком.

У вищевказаних листах Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивача повідомлено, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ внесено зміни до законів України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV стосовно визначення нового механізму нарахування індексації пенсій. Вказує, що пунктом 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводитиметься перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначатиметься у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення. Таким чином, у разі прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення буде розглянуто питання щодо нарахування індексації пенсії.

Вважаючи вищевказані дії відповідача протиправним, позивач, з метою захисту свої прав, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (надалі - Закон №1282) індексація грошових доходів населення - індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

При цьому, згідно з абзацом 1-2 ст. 2 Закону №1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до ст. 4 Закону №1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За правилами ч. 6 ст. 5 Закону №1282, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до ч. 6 ст. Закону №1282, порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (Порядок №1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Абзацом 3 п. 4 Порядку № 1078 передбачено, що у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуваннями виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачується особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

За приписами абзацу п'ятого пункту 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Абзацом першим пункту 5 Порядку № 1078 встановлено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

Згідно підпункту 4 п. 6 Порядку №1078 індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що пенсія, яку отримує позивач, є об'єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг індексації, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

При цьому, проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У пункті 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", закріплено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджету Пенсійного фонду України. Відповідно до положення цього пункту норми і положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Наведені норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку, а вимоги п.9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" не визнані неконституційними.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

В пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Отже, з огляду на те, що вимоги прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015, 2016, 2017 роки" не визнані неконституційними, колегія суддів вважає, що проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум з 01 січня 2016 року має проводитьсь у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 року № 67, Бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 рік, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2016 року № 190 та Бюджетом Пенсійного фонду України на 2017 рік, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 17 не передбачено видатки на проведення індексації пенсії.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказав Конституційний Суд України, зокрема, у Рішенні від 19 червня 2011 року №9-рп/2001 у справі щодо стажу наукової роботи, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми названих виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною діяльністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для перерахунку та виплати позивачу індексації пенсії за період з 2015 по 2018 роки.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачами доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 лютого 2019 року

Позивач:ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 , паспорт - НОМЕР_1 20.08.1996)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.О. Михайлов