Справа № 520/10093/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

05 лютого 2019 р. № 520/10093/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мельникова Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області про визнання протиправним рішення, дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним оформлене протоколом № 18 від 24.11.2016 року (п. 8 протоколу) рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Виконавчому комітеті Куп'янської міської ради про призупинення виплати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1) пенсії з 01.03.2016 року;

- визнати протиправними дії Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, , щодо припинення виплати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1) пенсії з 01.03.2016 року;

- зобов'язати Куп'янське об'єднане управлінні Пенсійного фонду України Харківської області, , поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1) пенсії з 01.03.2016 року, виплативши заборгованість по ній за весь період, починаючи з 01 березня 2016 року, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати з підстав не передбачених ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

- допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць;

- зобов'язати Куп'янське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області, , подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є громадянкою України та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач була вимушена покинути місце свого проживання через проведення бойових дій та антитерористичної операції і переїхати на підконтрольну територію України до м. Куп'янськ, де стала на облік та отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. На даний час позивач перебуває на обліку в Куп'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області, проте з 01.12.2016 року управлінням припинено виплату пенсії відповідно до п.8 протоколу №18 від 24.11.2016 року засідання комісії при виконавчому комітеті Куп'янської міської ради щодо питань з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Позивачем вказано, що зазначене припинення виплати їй пенсії є протиправним, оскільки здійснено не на підставі, що передбачена ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що відповідачем було припинено виплати пенсії з березня 2016 року. Як вказано позивачем, вона звернулася до суду із позовом стосовно поновлення виплати їй пенсії, виплату якої відповідачем було припинено з підстав непередбачених законодавством, а отже у даному випадку необхідним є застосування спеціального законодавства. При цьому, позивачем вказано, що виплата пенсії підлягає поновленню з моменту її припинення.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представник відповідача Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області відзиві на позов, зокрема, проти заявленого позову заперечував, посилаючись на не наведення позивачем обставин порушення її прав.

Представник відповідача Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у наданому до суду відзиві на позов, проти заявленого позову заперечував та зазначив, що виплату пенсії позивачу призупинено з 01.03.2016 року в зв'язку з не підтвердженням місця фактичного проживання до з'ясування на підставі електронного обміну інформацією про осіб, які взяті на облік відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509, після здійснення 23.02.2016 р. звірки електронних списків особових рахунків, наданих 23.02.2016 р. Також вказано, що розпорядженням відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії від 24.11.2016 р., відповідно до п.8 протоколу № 18 від 24.11.2016 р. засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Купянської міської ради, припинено виплату пенсії позивачу з 01.12.2016, у зв'язку з анулюванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Ухвалою суду від 17.01.2019 року розгляд справи №520/10093/18 ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також витребувано від відповідачів додаткові докази у справі.

Позивач або представник позивача у судове засідання, призначене на 05.02.2019 року, не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розгляд справи здійснювати без участі представника управління.

Представник відповідача Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області у судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розгляд справи здійснювати без участі представника виконавчого комітету.

Суд зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України та пенсіонером, який здобув право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_2 (а.с. 12).

Представником позивача у адміністративному позові вказано, що у зв'язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції у м. Перевальську Луганської області, позивач була вимушена покинути своє постійне місце проживання та переїхати до Харківської області, м. Куп'янськ, вул. Давидова-Лучитського, буд. 18б, про що Управлінням праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 26.08.2015 року.

Як встановлено судом, позивач перебуває на пенсійному обліку в Куп'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області, де отримувала пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання 2 групи відповідно до умов Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 01.03.2016 р. відповідачем було припинено нарахування та виплату пенсії позивачу.

Представник позивача звернувся до відповідача Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із адвокатським запитом.

Листом від 05.10.2018 року №11678/42-10 представника позивача повідомлено про підстави припинення виплати пенсії ОСОБА_1

Також судом із наданого представником відповідача Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області до суду відзиву на позов встановлено, що на підставі електронного обміну інформацією про осіб, які взяті на облік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 509, 23.02.2016 р. здійснено звірку електронних списків особових рахунків, наданих 23.02.2016 р. управлінням соціального захисту населення та призупинено виплату пенсії позивачу з 01.03.2016 року в зв'язку з не підтвердженням місця фактичного проживання до з'ясування.

При цьому, як вказано представником позивача у позові з 01 грудня 2016 року виплату пенсії позивачу припинено відповідно до п. 8 протоколу №18 від 24.11.2016 року засідання комісії при виконавчому комітеті Куп'янської міської ради щодо питань з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Зі змісту відзиву на позов Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області вбачається, що розпорядженням відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії від 24.11.2016 р., відповідно до п.8 протоколу № 18 від 24.11.2016 р. засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Куп'янської міської ради, припинено виплату пенсії Позивачу з 01.12.2016, у зв'язку з анулюванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивач, не погодившись із вказаними діями та рішенням відповідачів, звернулася до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 17.01.2019 року судом було витребувано від Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 із наданням належним чином засвідчених копій рішень Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, на підставі яких ОСОБА_1 припинено виплату пенсії з 01.03.2016 року та з 24.11.2016 року, а також витребувано від Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області належним чином засвідчену копію протоколу № 18 від 24.11.2016 р. засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Купянської міської ради щодо припинення виплати пенсії позивачу та усіх доказів, що послугували підставою для його прийняття відповідачем.

Від представника Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області через канцелярію суду надійшов лист із зазначенням обставин того, що копія пенсійної справи позивача в паперовому вигляді до управління не надходила, а виплата позивачу пенсії проводиться за матеріалами електронної пенсійної справи.

При цьому, представником відповідача до суду надано копію розпорядження від 22.02.2016 року, з якої вбачається, що відповідно до електронної інформації управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міськдержадміністрації стосовно ВПО в зв'язку з проставленням особливості «переселенець не зареєстрований» пенсійну справу №149529 гр. ОСОБА_1 знято до з'ясування з 01.03.2016 року.

Також, від представника Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області через канцелярію суду на виконання ухвали суду надійшли копії протоколу № 18 від 24.11.2016 року засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Куп'янської міської ради щодо припинення виплати пенсії позивачу; протоколу № 29 від 23.11.2016 р. засідання робочої групи з питань перевірки даних, наданих внутрішньо переміщеними особами щодо фактичного місця проживання; акту перевірки фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи від 26.02.2016 року.

З наданих представником відповідача до суду доказів вбачається, що 26.02.2016 року державним соцінспектором складено акт перевірки фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи, зі змісту якого вбачається, що інспектором перевірено фактичне проживання позивача та встановлено, що ОСОБА_1 була відсутня та не проживає, у зв'язку з чим було залишено повідомлення.

При цьому, у зв'язку зі складенням зазначеного акту від 26.02.2016 року на засіданні робочої групи з питань перевірки даних, наданих внутрішньо переміщеними особами, щодо фактичного місця проживання відповідно до п.5 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» запропоновано анулювати дію довідок внутрішньо переміщених осіб, зокрема, і позивача у зв'язку з поданням неправдивих даних, що зафіксовано у протоколі № 29 від 23.11.2016 р.

В подальшому, на засіданні комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Куп'янської міської ради прийнято рішення про припинення соціальних виплат у зв'язку з тим, що довідки внутрішньо-переміщених осіб анульовано Комісією з питань перевірки даних, наданих внутрішньо-переміщеними особами, щодо фактичного місця проживання (протокол №29 від 23.11.2016 року), про що свідчить протокол № 18 від 24.11.2016 року.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Наведене визначення поняття внутрішньо переміщеної особи має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно із положеннями ст.7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Перереєстрація безробітних, яких у подальшому було зареєстровано як внутрішньо переміщені особи, здійснюється державною службою зайнятості за місцем перебування фактичного проживання особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до положень п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312). Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється в установах публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та з використанням його платіжних пристроїв. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому. Зазначені виплати припиняються з місяця, наступного за тим, у якому завершився строк дії такої довідки, виданої після 9 вересня 2015 року. У разі продовження строку дії довідки зазначені виплати поновлюються з дати припинення їх виплати.

Згідно із п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою КМУ № 509, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених ст.12 вказаного Закону.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об'єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону.

Як передбачено положеннями п.3 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - робоча група) також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо перемішеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Відповідно положень п.6 Порядку №365, за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Як передбачено п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, соціальні виплати припиняються у разі, зокрема, отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

При цьому, суд зазначає, що положеннями ст. 14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII встановлено, що внутрішньо перемішені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Відповідно до приписів ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач шляхом звернення до суду з даним позовом просить суд визнати протиправним оформлене протоколом № 18 від 24.11.2016 року (п. 8 протоколу) рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Виконавчому комітеті Куп'янської міської ради про призупинення виплати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1) пенсії з 01.03.2016 року.

Проте, як встановлено судом зазначеним протоколом прийнято рішення про припинення соціальних виплат у зв'язку з тим, що довідки внутрішньо-переміщених осіб анульовано Комісією з питань перевірки даних, наданих внутрішньо-переміщеними особами, щодо фактичного місця проживання (протокол №29 від 23.11.2016 року).

При цьому, зі змісту протоколу №29 від 23.11.2016 року засідання робочої групи з питань перевірки даних, наданих внутрішньо переміщеними особами, щодо фактичного місця проживання вбачається прийняття рішення про дію довідок внутрішньо переміщених осіб, зокрема, позивача у зв'язку з поданням неправдивих даних, на підставі акту перевірки фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи від 26.02.2016 року.

Однак суд зазначає, що до суду не надано належних доказів подання позивачем неправдивих даних, оскільки складений акт від 26.02.2016 року перевірки фактичного місця проживання внутрішньої особи не може вважатися судом належною інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа подала неправдиві дані.

Таким чином, з огляду на встановлені судовим розглядом справи обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним оформленого протоколом № 18 від 24.11.2016 року (п. 8 протоколу) рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Виконавчому комітеті Куп'янської міської ради про припинення соціальних виплат ОСОБА_1.

Стосовно частини позовних вимог позивача про визнання протиправними дії Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, , щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2016 року суд зазначає наступне.

Як встановлено судовим розглядом справи зі змісту відзиву на позов, поданого до суду представником управління Пенсійного фонду України, відповідачем на підставі розпорядження від 22.02.2016 року було знято пенсійну справу позивача як внутрішньо переміщеної особи, до з'ясування, у зв'язку зі здійсненням звірки електронних списків особових рахунків, наданих 23.02.2016 р. управлінням соціального захисту населення Купянської міськдержадміністрації з 01.03.2016.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, вказаною нормою визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

При цьому, суд зазначає, що перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем виплату пенсії позивачу було припинено з 01.03.2016 року до з'ясування у зв'язку з проставленням особливості «переселенець не зареєстрований».

Однак, суд зазначає, що положеннями Закону № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, до з'ясування у зв'язку з отриманням даних про проставлення особливості «переселенець не зареєстрований».

При цьому, суд зазначає, що до суду не надано жодних доказів, на які послався представник відповідача. Вказаного висновку слід дійти з огляду на обставини того, що представником відповідача не надано до суду даних, отриманих від управлінням соціального захисту населення Купянської міськдержадміністрації щодо незареєстрованості позивача, які безпосередньо послугували підставою для припинення нарахування та виплати позивачу пенсії.

В той же час, суд зазначає, що не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Також суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейським судом з прав людини вказано, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю у поводженні, яка порушувала ст. 14 Конвенції у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу.

Також Конституційним Судом України у рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зауважено, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

При цьому, суд наголошує, що з аналізу положень Закону № 1058-IV припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 цього Закону.

Як передбачено положеннями п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Як передбачено ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Отже, відповідач, припиняючи нарахування та виплату позивачу пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, порушив право позивача на отримання такої пенсії. При цьому, право на отримання пенсії є об'єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що припинення виплати пенсії позивачу з 01.03.2016 року було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058-IV, що фактично призвело до втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про поновлення строку звернення позивачем до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон № 1058- IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Позивачем у адміністративному позові вказано та не спростовано відповідачем, що призначена пенсія виплачувалась їй щомісяця до березня 2016 року, після чого її виплата була припинена.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом про поновлення виплати пенсії, право на яку відповідачем не заперечується, а згідно ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV виплата пенсії позивачу підлягає поновленню з моменту її припинення.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про прийняття рішення у вигляді протоколу № 18 від 24.11.2016 року (п. 8 протоколу) Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Виконавчому комітеті Куп'янської міської ради про призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії, а отже про прийняття зазначеного рішення позивачу стало відомо з отриманого від Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області листа від 05.10.2018 року №11678/42-10. При цьому, доказів протилежного до суду не надано.

Отже, суд зазначає, що з огляду на обставини того, що судовим розглядом справи встановлено протиправність припинення виплати пенсії, то суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дії Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, , щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2016 року.

При цьому, оскільки під час судового розгляду справи встановлено, що припиненню виплати пенсії позивачу передувало прийняття відповідачем розпорядження від 22.02.2016 року, то з огляду на положення ч.2 ст.9 КАС України суд приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та скасування такого рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, , щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2016 року охоплюється скасуванням зазначеного рішення відповідача.

Враховуючи обставини справи суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов'язання Куп'янського об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України Харківської області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2016 року, виплативши заборгованість по ній за весь період, починаючи з 01 березня 2016 року.

Стосовно частини позовних вимог позивача про зобов'язання Куп'янського об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України Харківської області утриматись від подальшого призупинення виплати пенсії позивача з підстав, не передбачених ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає, що така позовна вимога звернена на майбутнє та не пов'язана на даний час із порушенням прав позивача, із у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про звернення до негайного виконання постанови суду в межах стягнення суми за один місяць суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) накладення арешту на активи, що пов'язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

Таким чином, з огляду на обставини того, що присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про зобов'язання Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, , подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладену норму діючого законодавства, суд зазначає, що у даному випадку у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде виконано рішення у даній справі, у зв'язку з чим на даний час відсутні підстави для задоволення вказаного вище клопотання позивача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1.; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2) до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Петра Іванова, 1, м. Куп'янськ, Харківська обл., 63701), Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області (просп. Конституції, 3, м. Куп'янськ, Харківська обл., 63701) про визнання протиправним рішення, дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним оформлене протоколом № 18 від 24.11.2016 року (п. 8 протоколу) рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Виконавчому комітеті Куп'янської міської ради про припинення виплати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1) пенсії.

Скасувати розпорядження Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22.02.2016 року про припинення виплати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1) пенсії з 01.03.2016 року;

Зобов'язати Куп'янське об'єднане управлінні Пенсійного фонду України Харківської області () поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1) пенсії з 01.03.2016 року, виплативши заборгованість по ній за весь період, починаючи з 01 березня 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення в порядку письмового провадження складено 13 лютого 2019 року.

Суддя Мельников Р.В.