Справа № 640/1020/18
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/1020/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу №640/1020/18 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Беднарського Віталія Леонідовича про визнання протиправним рішення та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним рішення відповідача в частині винесення ним постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, серії ЕАА №264329 від 14.01.2018 відносного нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП; скасувати як незаконну постанову відповідача серії ЕАА №264329 від 14.01.2018 відносного нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як на підставу позову посилається на те, що 14.01.2018 року його притягнуто відповідачем до адміністративної відповідальності за те, що він начебто, керуючи транспортним засобом здійснив поворот наліво на заборонений сигнал світлофора в додатковій секції світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України. Відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля; відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, не надав йому можливості скористатися правами; не надав жодних доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення, при цьому він одразу висловив свою незгоду з порушенням і вимагав доказів.

Ухвалою суду від 25.01.2018 року позов залишено без руху, оскільки не відповідав вимогам ст. 160 КАС України; вказані недоліки позивачем усунуто у встановлений строк.

Ухвалою суду від 09.02.2018 відкрито провадження.

До суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначив, що постанова є законною і обґрунтованою. На підтвердження обставин підтвердження обставин вказаних в постанові, він надає диск з відеозаписом відео реєстратор з порушенням позивачем ПДР. Він роз'яснив позивачу, права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Просив справу розглядати у його відсутність.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що наданий відповідачем до суду відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки саме цей доказ не демонструвався позивачу, відео достовірно не доводить, що позивач порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР України. При цьому, відповідачем також надано відео з нагрудної камери, однак відео надано уривками, частинами, хоча згідно з п. 3.3 Наказу №100, таке відео має бути безперервним.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, у письмовому відзиві зазначив про розгляд справи у його відсутність.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №264329 від 14.01.2019 року, винесеної інспектором роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Беднарським В.Л., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 14.01.2018 року о 19 год. 55 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» д/н НОМЕР_1, на перехресті вул. Шевченко і провул. Фейербаха, у м. Харкові, здійснив поворот ліворуч в вул. Шевченка в бік провул. Фейербаха на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору, що забороняє рух у напрямку вказаному стрілкою, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

В графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів на підтвердження порушення водієм ПДР України.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

Отже, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

При відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 14.01.2018 серії ЕАА №264329 від 14.01.2019 року посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснені відеозаписи, надані відповідачем відеофайли від 14.01.2018 не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об'єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

Позивач зазначив, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, не надав йому можливості скористатися правами.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до розділу І Інструкції № 1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Судом переглянуто відеозапис наданий частинами, в якому відсутнє оголошення, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності; потім відповідач повідомляє, яке допущено позивачем порушення ПДР України, та пропонує надати пояснення з приводу такого порушення. Отримавши пояснення від позивача, відповідач повідомив позивача, що відносно нього буде складена постанова про адміністративне порушення та роз'яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, після чого попросив позивача почекати в автомобілі, потім інспектор прийшов вже зі складеною постановою. Іншої частини відео з нагрудної камери відповідачем надано не було.

Отже, відповідачем порушено процедуру розгляду справи, враховуючи, що відповідач роз'яснив позивачу його права вже після надання позивачем пояснень з приводу правопорушення , тобто фактично вже перед винесенням оскаржуваної постанови.

Таким чином, відповідачем не дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, оскаржувана постанова від 14.01.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

З приводу доводів позивача щодо неправомірності розгляду справи на місці вчинення правопорушення та не складення протоколу суд зазначає наступне.

У Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 зазначено, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014)

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2,3,4,5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

Рішення КСУ 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 приймалось до внесення змін до ч. 2 ст. 258 КУпАП в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII, а тому на ці випадки не поширюються.

У зв'язку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу, тому ці обставини не є самостійними підставами для скасування постанови.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Вимоги щодо визнання дій відповідача незаконними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій незаконними щодо складання оскаржуваної постанови не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови та закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Беднарського Віталія Леонідовича про визнання протиправним рішення та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №264329 від 14.01.2018 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1.

Відповідач Інспектор роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Беднарський Віталій Леонідович, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Рішення складено та підписано 11.02.2019 року.

Головуючий -