Справа № 826/12893/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 лютого 2019 року № 826/12893/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1,
ОСОБА_2
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича
провизнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1.), ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича (далі по тексту - відповідач, Уповноважена особа Фонду), в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду, що полягає у невключенні до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до четвертої черги задоволення вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму 94 608,35 грн у рівних частках щодо кожного;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду включити вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму 94 608,35 грн у рівних частках щодо кожного з них до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Енергобанк».

В обґрунтування позовних вимог позивачі послалися на те, що 10 листопада 2014 року між ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» укладено договір №ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків, відповідно до умов якого Банк прийняв від Клієнта на зберігання грошові кошти (вклад) у сумі 80 000,00 грн з нарахуванням відсотків по вкладу у розмірі 25% річних.

Крім того, за іншим договором банківського вкладу між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» на рахунку ОСОБА_6 обліковувалися грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн разом із нарахованими відсотками.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер і після його смерті позивачі, як спадкоємці, прийняли спадщину, про що видані свідоцтва про право на спадщину, відповідно до яких позивачі успадкували по 1/2 частки кожний з належного ОСОБА_6 майна, в тому числі грошових вкладів з належними до них відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» на депозитному рахунку НОМЕР_3 у сумі 200 000,0 грн, на депозитному рахунку НОМЕР_4 у сумі 80 000,00 грн, на рахунку для врахування нарахованих відсотків №8403 - 4 439,56 грн та на рахунку для врахування нарахованих відсотків НОМЕР_5 - 1 849,93 грн.

Листом Уповноваженої особи Фонду від 29 вересня 2015 року за вих. №3152/11 позивачів повідомлено про те, що постановою Правління Національного банку України від 12 лютого 2015 року №96 Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв'язку з чим рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №29 від 12 лютого 2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію строком з 13 лютого 2015 року по 12 травня 2015 року включно та розпочато процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку. В подальшому тимчасова адміністрація була продовжена до 11 червня 2015 року.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 11 червня 2015 року №370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» виконавчою дирекцією прийнято рішення від 12 червня 2016 року №115 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

У вказаному листі також зазначено, що станом на 14 березня 2015 року на ім'я померлого спадкодавця в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» були відкриті банківські рахунку. Станом на 21 вересня 2015 року гарантована сума коштів до виплати за вкладами ОСОБА_6 складала 200 000,00 грн, для отримання якої позивачам необхідно звернутися до Фонду з заявами про її виплату та певним переліком документів.

Крім того, у листі було зазначено загальну суму залишків коштів на рахунках померлого ОСОБА_6, яка складала 294 608,35 грн.

У зв'язку з початком ліквідаційної процедури у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» позивачі змушені були звернутися до Уповноваженої особи Фонду з заявами про визнання кредиторських вимог та виплатою гарантованої суми.

У відповідь на вказані листи позивачів листами від 05 січня 2016 року та від 28 грудня 2015 року повідомлено про те, що заяви про визнання кредиторських вимог ними подано після спливу 30-денного строку з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, у зв'язку з чим позивачам було відмовлено у включенні їх кредиторських вимог до відповідного реєстру та зазначено, що будь-які вимоги, що надійшли після закінчення зазначеного строку, вважаються погашеними, крім вимог власників у межах гарантованої суми відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На думку позивачів, така відмова відповідача суперечить вимогам діючого законодавства, у зв'язку з чим вони звернулися до суду з позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача послався на те, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11 червня 2015 року №370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12 червня 2015 року №115 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Позивачі звернулися до Уповноваженої особи Фонду з заявами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» 04 грудня 2015 року, тобто з пропуском строку, визначеного статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

28 грудня 2015 року та 05 січня 2016 року Банком надано відповідь позивачам, що на підставі частини 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредиторські вимоги позивачів вважаються погашеними.

При цьому, у відзиві на позовну заяву також зазначено, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено можливості поновлення строку звернення з заявою про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Крім того, представник відповідача послався й те, що відповідно до вимог цивільного законодавства України, для подання заяви про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, позивачі мали отримати виданий нотаріусом дозвіл на отримання частини вкладу спадкодавця та зазначити про це у своїх заявах у строк, передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись з твердженнями представника відповідача, позивачі у своїх письмових заявах зазначили, що застосування частини 3 статті 1298 Цивільного кодексу України можливе лише після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року судом прийнято рішення про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року №4385 адміністративна справа №826/12893/16 передана на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2017 року для розгляду адміністративної справи №826/12893/16 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівську Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року адміністративна справа №826/12893/16 прийнята до провадження суддею Добрівською Н.А. та призначена до судового розгляду.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України шляхом викладення його в новій редакції.

Пунктом 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з наведеним, розгляд даної справи продовжується судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року.

В судове засідання 23 травня 2018 року жодна зі сторін не з'явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивачі надали до суду письмові заяви з проханням розглядати справу за їх відсутністю.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

10 листопада 2014 року між ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» укладено договір №ДФ-, відповідно до умов якого Банк приймає від Клієнта на зберігання грошові кошти з нарахуванням відсотків по вкладу, згідно з умовами цього договору. Сума вкладу складає 80 000,00 грн строком розміщення 367 днів з 10 листопада 2014 року по 12 листопада 2015 року з 25% річних.

Також, відповідно до Договору, Банк відкрив Клієнту вкладний рахунок НОМЕР_4 та рахунок для обліку нарахованих відсотків НОМЕР_5.

При цьому, з матеріалів справи вбачається та заперечувалося сторонами, що ОСОБА_6 мав також ще один вкладний рахунок НОМЕР_3, на якому були розміщені грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн та рахунок для обліку нарахованих відсотків НОМЕР_4, на якому були розміщені грошові кошти у розмірі 4 439,56 грн.

У відповідності до наданої суду копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

21 жовтня 2015 року державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори Островерховою О.А. видані свідоцтво про право на спадщину за законом №875 та свідоцтво про право на спадщину за законом додаткове №874, відповідно до яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, по 1/2 частки майна кожному, до складу спадкового майна входять, у тому числі, грошові вклади з належними до них процентами та компенсаційними виплатами, що знаходяться у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» на депозитному рахунку НОМЕР_3, сума коштів, що обліковувалась 200 000,00 грн, на депозитному рахунку НОМЕР_4, сума коштів, що обліковувалась 80 000,00 грн, на рахунку для врахування нарахованих відсотків №8403, сума коштів, що обліковувалась 4 439,56 грн та на рахунку для врахування нарахованих відсотків НОМЕР_5, сума коштів, що обліковувалась 1 849,93 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12лютого 2015 року №96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 лютого 2015 року № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк», згідно з яким з 13 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» призначено провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення Ільчука Олександра Павловича. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/111-energobank/1353-1086-oholoshennya-pro-zaprovadgennya-tymchasovoi-administraciyu-ta-pryznacheno-upovnovagenu-osobu-fondu-pat-enerhobank)

Постановою Правління Національного банку України № 96 від 12 лютого 2015 року до категорії неплатоспроможних було віднесено Публічне акціонерне товариство «Енергобанк», на підставі якої Фонд гарантування вкладів фізичних осіб запровадив у даний банк тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 13 лютого 2015 року по 12 травня 2015 року. Уповноваженою особою на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» призначено провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення Ільчука Олександра Павловича. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/111-energobank/1354-1087-u-pat-enerhobank-zaprovadgeno-tymchasovu-administraciyu)

20 квітня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що з 21 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 13 лютого 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк». (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/111-energobank/1882-1233-oholoshennya-pro-vyplaty-vkladnykam-pat-enerhobank)

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 93 від 30.04.2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» до 11 червня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» Ільчука Олександра Павловича до 11 червня 2015 року включно. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/111-energobank/1912-1265-oholoshennya-pro-prodovgennya-tymchasovoi-administracii-v-pat-enerhobank)

15 червня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що відповідно до постанови Правління НБУ від 11 червня 2015 року № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 червня 2015 року №115, «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ільчука Олександра Павловича строком на 1 рік з 12 червня 2015 року до 11 червня 2016 року включно. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/111-energobank/1978-1346-oholoshennya-pro-likvidaciyu-ta-pryznachennya-upovnovagenoi-osoby-fondu-na-likvidaciyu-pat-enerhobank)

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 136 від 14 липня 2015 року від виконання обов'язків уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» відсторонено провідного професіонала відділу стратегії та нормативно-методологічного забезпечення Ільчука Олександра Павловича. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Брайка Станіслава Анатолійовича. (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/111-energobank/2068-1439-oholoshennya-pro-zminu-upovnovagenoi-osoby-fondu-na-likvidaciyu-pat-enerhobank)

13 жовтня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розмістив на своєму офіційному сайті оголошення про те, що керуючись частиною третьою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 08 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Енергобанк». Задоволення вимог кредиторів здійснюватиметься за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку у черговості, визначеній статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/111-energobank/2519-oholoshennia-pro-zatverdzhennia-reiestru-aktseptovanykh-vymoh-kredytoriv-pat-enerhobank)

Вказані обставини визнаються судом загальновідомими на підставі частини 3 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не потребують доказування.

04 грудня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» з кредиторськими вимогами, в яких просили визнати їх кредиторами Банку, що виникли за всіма Договорами, укладеними між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних йому коштів в розмірі 1/2 частини.

Листами від 28 грудня 2015 року та від 05 січня 2016 року позивачів повідомлено про те, що ними пропущений строк звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з кредиторськими вимогами, а тому відсутні правові підстави для включення позивачів до реєстру кредиторів.

Вважаючи, що строк звернення до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» не пропущено, на думку позивачів, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не включенні їх даних до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», що стало підставою для звернення до суду.

При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 2016 року звернулися до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про зобов'язання включити вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів (цивільна справа №2/237/384/16).

Ухвалою Мар'їнського районного суду Донецької області від 16 травня 2016 року провадження в цивільній справі №2/237/384/16 закрито, у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а позовні вимоги є публічно-правовими та роз'яснено право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайко С.А. про зобов'язання вчинити дії щодо внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів на суму 94 608,35 грн, у зв'язку з тим, що вказані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 липня 2016 року відмовлено у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про зобов'язання включити вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів та роз'яснено право на звернення останніх в порядку адміністративного судочинства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб'єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У даній адміністративній справі правовідносини стосуються дій уповноваженої особи Фонду щодо невключення кредиторських вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до реєстру акцептованих вимог кредиторів, зобов'язання внести зміни до зазначеного реєстру, оскільки в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк»» перед позивачами існує заборгованість у розмірі 94 608,35 грн за договорами банківських вкладів на підставі свідоцтва про спадщину.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі по тексту - Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI) установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 2 цього Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частини 2 статті 4 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI , серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих із джерел, визначених статтею 19 цього Закону; здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частини 5 статті 34 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

За приписами частини 1 статті 54 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, за змістом наведених правових норм на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Зі свого боку, уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб'єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI, за рахунок коштів, одержаних унаслідок ліквідації та продажу майна банку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені у статті 48 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів. Зокрема, у четвертій черзі задовольняються грошові вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і такі, що не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.

Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладених між банком і фізичною особою договорів, уповноважена особа Фонду та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому провадження у даній адміністративній справі підлягає закриттю.

При цьому, суд зауважує, що, відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі Донецький окружний адміністративний суд, помилково зазначив, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, не врахувавши суб'єктний склад правовідносин, а Господарський суд міста Києві, відмовляючи у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 помилково зазначив, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на те, що як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та юридичною особою ПАТ «Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду з приводу наявного спору приватноправового характеру.

У відповідності до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на наведене, суд зазначає, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Саме така правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/7532/16, від 22 серпня 2018 року у справі № 809/654/16 та від 31 жовтня 2018 року № 826/5285/16.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

При цьому, суд враховує, що предметна підсудність має імперативний характер, порушення правил якої, відповідно до статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України є безумовною підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких підстав та з урахуванням того, що спір між сторонами у справі виник не у зв'язку з виконанням або невиконанням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» публічно-владних управлінських функцій та не віднесений до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що останній має право звернутися з вказаним позовом до відповідного суду цивільної юрисдикції.

Також, частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись статтею 3, частиною 2 статті 19, пунктом 1 частини 1 статті 238, статтями 239, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №826/12893/16 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

2. Роз'яснити ОСОБА_1, ОСОБА_2 право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного суду цивільної юрисдикції.

3. Роз'яснити ОСОБА_1, ОСОБА_2, що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

4. Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) через відповідний орган Державної казначейської служби України судовий збір в сумі 552 (п'ятсот п'ятдесят дві) гривні 00 копійок, який сплачений на наступні платіжні реквізити: отримувач коштів - УДКСУ у місті Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4007, код банку отримувача (МФО) - 820019 відповідно до квитанції №0.0.617353029.1 від 15 вересня 2016 року.

5. Повернути ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) через відповідний орган Державної казначейської служби України судовий збір в сумі 552 (п'ятсот п'ятдесят дві) гривні 00 копійок, який сплачений на наступні платіжні реквізити: отримувач коштів - УДКСУ у місті Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4007, код банку отримувача (МФО) - 820019 відповідно до квитанції №0.0.617354351.1 від 15 вересня 2016 року.

Ухвала суду у відповідності до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання судом та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська