Справа № 664/1149/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 р. м. ОдесаСправа № 664/1149/17

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Савчак С.П.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 липня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання неправомірними дій,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області, а саме: визнання протиправною відмову пенсійного органу у врахуванні до трудового стажу позивача періоду проходження військової служби та безпосередньої участі у ліквідації аварії на ЧАЕС; зобов`язання зробити перерахунок пенсійних виплат з обчисленням коефіцієнту стажу і заробітної плати (грошового утримання) отриманої в період участі у ліквідації аварії на ЧАЕС; визнання протиправною відмову у перерахунку пенсії з врахуванням періоду його служби з 11 грудня 1984 року по 18 грудня 1986 року в радіаційно-небезпечній зоні роботи за списком № 1; зобов`язання зробити перерахунок з врахуванням відповідного періоду служби.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 липня 2018 року позов задоволено частково, а саме визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Цюрупинському районі Херсонської області у врахуванні до трудового стажу ОСОБА_1 періоду служби, починаючи з 06 червня 1986 року до 08 липня 1986 року, у потрійному розмірі з відповідним індивідуальним коефіцієнтом стажу під час проходження військової строкової служби у будівельних військах в третій зоні радіаційної небезпеки під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та обчислення пенсії позивача на підставі сукупного доходу визначеного у довідках із військової частини № 64640 від 05 квітня 1993 року та Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 10132 від 02 серпня 2006 року, з визначеної заробітної плати за період з 01 липня 1986 року до 08 липня 1986 року, із виплатою заборгованості, починаючи з 22 серпня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позивних вимог, так як позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом.

Крім того, апелянт зазначає, що довідки з військової частини №64640 від 05 квітня 1993 року та Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №10132 від 02 серпня 2006 року містять розбіжності щодо періоду прийняття участі позивачем у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та сум заробітку.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2), що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 07 квітня 1998 року.

При цьому, позивач звернувся до пенсійного органу щодо порядку обчислення розміру його пенсії.

Відповідно до листа Управління пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області №7868/02 від 06 грудня 2016 року позивачу з 22 серпня 2016 року призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з наданням відповідного розрахунку.

В свою чергу, вважаючи, що пенсійним органом безпідставно не враховано усього періоду участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також його грошового забезпечення у відповідний період, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, з яким погоджується колегія суддів.

Так, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно п. 1 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз. 9 пп. 5 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");

Судовою колегією встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій пенсійного органу під час здійснення розрахунку пенсії позивача на підставі поданої заяви та доданих до неї додаткових документів, відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В даному випадку, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за віком з доданими до неї документами, що підтверджують період участі позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та сум нарахованих йому коштів.

При цьому, задовольняючи частково заявлені позовні вимоги судом першої інстанції, зокрема, встановлено, що позивач безпосередньо приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, у період з 06 червня 1986 року по 08 липня 1986 року.

В свою чергу, позивачем не оскаржено відповідного висновку суду першої інстанції.

Між тим, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, а також висновкам суду першої інстанції у межах апеляційної скарги пенсійного органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, вищевикладеними положеннями законодавства та відповідними підзаконними актами не встановлено вичерпного переліку документів, якими можливо підтвердити особливий статус особи, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В свою чергу, із наявною в матеріалах справи копії військового квитка позивача вбачається, що він, у період з 06 червня 1986 року по 08 липня 1986 року, проходячи військову службу у ВЧ НОМЕР_2 приймав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вказані обставини також підтверджується архівними записами ВЧ НОМЕР_2 , а саме наявною в матеріалах справи архівною довідкою Міністерства оборони України № 10132 від 02 серпня 2006 року, а також архівною довідкою Міністерства оборони України № 179/1/2952 від 21 березня 2017 року.

В даному випадку, колегія суддів вважає достатніми вказані докази для підтвердження факту безпосередньої участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, у межах розгляду даної справи позивачем також підтверджено достовірність зазначеної у відповідних документах інформації, шляхом надання довідки Інституту проблем безпеки атомних електростанції Національної академії наук України № 38 від 01 червня 2017 року, згідно якої позивач, у період з 06 червня 1986 року по 08 липня 1986 року, у складі ВЧ 55237 приймав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС біля четвертого енергоблоку

При цьому, у вказаній довідці також підтверджено факт здійснення позивачем 32 виїздів до четвертого енергоблоку Чорнобильської АЕС.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог у відповідній частині та зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії позивачу.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідний перерахунок має здійснюватись з урахуванням сум грошового забезпечення позивача, що він отримав у відповідний період під час проходження служби у ВЧ НОМЕР_3 та ВЧ НОМЕР_2 .

В свою чергу, колегія суддів вважає безпідставними посилання пенсійного органу на факт пропуску позивачем строку звернення до суду, так як останні повідомлення пенсійного органу про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивача надіслано останньому у грудні 2016 року, а до суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся у травні 2017 року, тобто у межах встановленого 6-місячного строку.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 липня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.