Справа № 260/1373/18
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2019 року м. Ужгород№ 260/1373/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Копосович Е.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ,- не зявилася

відповідача 1: Міжгірський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області ,- представник Радь О.І.

відповідача 2: Головне управління ДМС України в Закарпатській області - представник Радь О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Міжгірський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області , яким просить:

1.Визнати протиправною бездіяльність Міжгірського районного сектору Головного

управління Державної міграційної служби у Закарпатській області та Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області щодо не оформлення ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

2.Зобов'язати Міжгірський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області та Головне управління Державної міграційної служби у Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХИ.

3.Відповідно до ст. 371 КАС України для забезпечення реалізації порушених прав допустити рішення до негайного виконання.

1. Позиції сторін

Позовні вимоги мотивовані тим, що по досягненню дитиною 16-річного віку ОСОБА_2 разом зі своїм законним представником ОСОБА_1 звернулись до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області (далі - Відповідач) із заявою від 12.10.2018 р. з проханням оформити і видати дитині паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Проте, відповідач, відмовив в оформленні та видачі дитині паспорта-книжечки, у своїй відповіді від 01.11.2018 р. № 182 запропонував оформити паспорт громадянина України згідно із Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та постановою КМУ № 302 від 25.03.2015 р. «Про затвердження Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Відповідач зіслався також на п. 13 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, згідно якого для отримання паспорта громадянина України заявник мав подати заяву за відповідною формою, свідоцтво про народження та дві фотокартки розміром 35x45 мм. На підставі чого особисто звернулись до керівника Міжгірського РВ ГУДМС із заявою встановленого зразка, свідоцтвом про народження та двома фотокартками розміром 35x45 мм. Проте, відповідач, в оформленні та видачі дитині паспорта-книжечки відмовив посилаючись на Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" від 25.03.2015 №302 .

Окрім цього, позивач посилається на висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №Пз/9901/2/18. Позивач вважає, що відмовою у видачі дитині паспорта-книжечки порушуються конституційні права дитини, у зв'язку з цим просять визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не оформлення ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов'язати відповідачів оформити та видати їй такий паспорт.

Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом у судове засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду.

27 грудня 2018 року , на адресу суду надійшов відзив представника відповідача про заперечення щодо позову, де зокрема, зазначає що позивачі зверталися до Міжгірського РВ ГУДМС України та ГУ ДМС України в порядку Закону України "Про звернення громадян", а відтак їм було надано відповідь в порядку, визначеному цим законом. Оскільки неповнолітня ОСОБА_2 особисто не зверталася до підрозділу міграційної служби із заявою про видачу паспорта встановленого зразка на момент звернення, а також із відповідним переліком документів - рішення Міжгірським РВ ГУДМС про відмову у наданні такої адміністративної послуги відносно неї не приймалося, відтак не може бути предметом оскарження у суді.

08 січня 2019 року судом отримано відповідь на відзив у якому позивач наголошує на протиправній бездіяльності відповідачів та зазначає, що у заяві позивачем вказувалось, що необхідні документи для оформлення паспорта (свідоцтво про народження та фотокартки) будуть подані у разі отримання позитивної відповіді на заяву.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак 28 січня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони (а.с.51). Також позивачка надала клопотання про витребування доказів, в якому просила суд витребувати інформацію від відповідача 1- чи оформляються та видаються паспорти у формі книжечки, коли востаннє видавався такий паспорт.

Суд протокольною ухвалою відмовив в заявленому клопотанні на підставі вимог ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 80 КАСУ, а також у звязку з тим, що вказана інформація не стосується предмету спору.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення клопотання позивача заперечив , а також щодо позовних вимог заперечив з підстав наведених вище.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є матір'ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до ч.1 ст.242 Цивільного кодексу України є її законним представником, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 22 липня 2002 року НОМЕР_1 (а.с.10).

12.10.2018 року ОСОБА_1, як законний представник, звернулсь до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області із заявою з проханням оформити і видати дитині паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без застосування засобів ЄДДР. Також просили не передавати персональні дані їхньої дитини до ЄДДР і не присвоювати їй УНЗР або будь-які інші ідентифікатори особи. Облік вести виключно за іменем, прізвищем і по-батькові, тобто за раніше встановленими формами. У заяві позивачі просили відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надіслати письму відповідь на їхню адресу та зазначили, що копія свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта у формі книжечки буде надано у разі позитивної відповіді на заяву (а.с.12).

З аналогічною заявою позивачі звернулися до ГУ ДМС України в Закарпатській області.

Листом Міжгірського РВ ДМС України в Закарпатській області від 01 листопада 2018 року № 182 надано відповідь на звернення позивача, в яких відповідач-1 зазначив, що постановою від 25 березня 2015 року №302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, відповідно до якого обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку здійснюється на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто та визначеного пунктом 35 Порядку переліку необхідних документів. Додатково проінформовано позивача, що пунктом 13 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ також передбачено подання обов'язкового переліку документів. Заявникам роз'яснено, що для оформлення паспорта громадянина України необхідно особисто звернутися до територіального підрозділу органу міграційної служби за місцем реєстрації/фактичного проживання та надати передбачену законодавством заяву з переліком необхідних документів. (а.с.13-14).

Аналогічні за змістом роз'яснення надані Головним управлінням ДМС України в Закарпатській області в листі від 15.11.2018 року за результатами розгляду звернення позивача від 12.10.2018 року (а.с.15-16).

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року (далі - Закон № 5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, у т.ч. паспорт громадянина України .

За змістом ч.1-5 ст.14 Закону № 5492-VI, форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. (ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI).

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону № 5492-VI, зокрема, паспорт громадянина України, містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України № 5492-VI уповноважений суб'єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб'єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про адміністративні послуги" від 06 вересня 2012 року № 5203-VI адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону. Суб'єктом надання адміністративної послуги є орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб'єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 13 квітня 2012 року № 320 (далі по тексту Порядок № 320), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Пунктом 1.3 Порядку № 320 встановлено, що для оформлення паспорта особа подає такі документи:

- заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява);

- свідоцтво про народження;

- дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов'язкове фотографування в окулярах);

- платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;

- довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України "Про громадянство України" (за необхідності);

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну;

- посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Оригінали документів повертаються особі після прийняття заяви до розгляду.

Вказаним Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 13 квітня 2012 року № 320 було затверджено форму заяви про видачу паспорта.

Окрім цього, відповідно до пункту 13 Розділу 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 №2503-ХІІ визначено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Тобто, для видачі паспорта громадянина України як у формі книжечки так і у формі картки заявнику необхідно подати визначений перелік документів.

У відповідності до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Судом встановлено, що звертаючись до відповідачів із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України заявник та його законний представник подали заяву довільної форми в порядку Закону України "Про звернення громадян", яка не відповідає вимогам, встановленим до заяви про видачу паспорту та не надали необхідні документи для оформлення паспорта, а зазначили, що копія свідоцтва про народження і дві фотокартки буде подано у разі позитивної відповіді на заяву.

Таким чином, оцінюючи вимоги позивача про покладення на відповідачів обов'язку щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ необхідно зазначити, що оскільки заявником не подано всіх необхідних документів, відповідно такий обов'язок у даному випадку відсутній.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо стверджень позивача про узгодженість доводів наведених у позовній заяві з висновками Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/2/18 від 19.09.2018 року, суд вказує, що дана адміністративна справа №260/1373/18 не відповідає ознакам типової справи, визначених у рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду Верховним Судом зразкової справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Обов'язковими ознаками даної справи, для застосування правової позиції Верховного Суду у постанові від 19 вересня 2018 року по справі № 806/3265/17 повинні бути наступні:

1) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

2) відповідач - територіальні органи ДМС України;

3) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов'язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

У позові , який був предметом розгляду вищевказаної зразкової справи оскаржувалась відмова підрозділів ДМС щодо видачі паспорту громадянина України, яку відповідачі обгрунтували і яка вказаза в рішення ВПВС наступним чином:

-" Листом від 6 жовтня 2017 року № 22/2728 Відділ УДМС відповів позивачці, що паспортизація громадян України здійснюється відповідно до вимог Закону № 5492-VI (у редакції, викладеній згідно із Законом № 1474-VIII), яким встановлено форму, зокрема, такого документа, як паспорт громадянина України, та вимоги/умови щодо його отримання. Зразок і технічний опис бланка паспорта громадянина України затверджено Постановою № 302, прийнятою відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону № 5492-VI. За цією Постановою (у редакції, викладеній згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745) з 1 листопада 2016 року паспорт громадянина України виготовляється лише у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого тією ж Постановою № 302. Відділ УДМС зазначив, що всім необхідним матеріально-технічним ресурсом для оформлення паспорта громадянина України у формі картки з безконтактним електронним носієм його забезпечено ще з початку 2015 року. Остаточно приймання документів для оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року припинено з 1 листопада 2016 року, тому на дату звернення позивачки (жовтень 2017 року) законних підстав для виготовлення паспорта громадянина України в іншій формі чи іншим способом, ніж це встановлено Законом № 5492-VI та Постановою № 302, немає.

Управління ДМС теж надіслало на адресу позивачки листа від 5 жовтня 2017 року № 9/Б-744, в якому з мотивів, аналогічних тим, які вказано, відмовило їй у виготовленні паспорта громадянина України зразка 1994 року. Відповідь ДМС по суті звернення ОСОБА_1 була такою ж."

Прийняття рішення з врахуванням умови, про яку позивачка вказала у своєму зверненні до відповідач, а саме: "копія свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта у формі книжечки буде надано у разі позитивної відповіді на заяву" в законодавчих акта, які регулюють дані правовідносини - не передбачено.

Разом з тим, оскільки заява ОСОБА_2 та її законного представника про оформлення паспорта громадянина України подана в порядку Закону України "Про звернення громадян" та без необхідних документів до неї, то у даній адміністративній справі, рішення відповідачів про відмову у наданні адміністративної послуги (оформлення та видача паспорта) не приймалося, а в порядку Закону України "Про звернення громадян" було надано відповідь, що необхідно надати визначені нормативними актами обовязкові документи.

Позивач надали суду копію заяви про видачу паспорта (Додаток до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України) без номера та дати, Заяву щодо оформлення паспорта громадянина України від 27.11.2018 року не вказано про Додатки: заява за формою встановленою МВС, свідоцтво про народження, дві фотокартки розміром 35Х45 см. ,фіскальний чек від 27.11.2018 року.

Однак, позовна заява зареєстрована в суді 10.12.2018 року, а тому позивачки посилання на бездіяльність відповідача з приводу нерозгляду заяви або винесенні негативного рішення є передчасним з огляду на строки її розгляду, встановлені ст. 20 ЗУ "Про звернення громадян". Крім того , позивачка не надала доказів, які саме документи нею були направлені відповідачу.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд вирішуючи справу керується вимогами, які предявляються до доказів на предмет їх належності , допустимості та остатності у відповідності до ст.ст. 73-76 , та оцінюючи їх в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачами доведено, що вони діяли в межах своїх повноважень.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, враховуючи що бездіяльність відповідачів немає місця у даних правовідносинах суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, а дії відповідачі відповідають вимогам встановленим ч. 2 ст. 2 КАСУ та які зобовязують їх діяти :

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. В позові ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Міжгірський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду через Закарпатський окружний адмінсуду.

СуддяЗ.Б. Плеханова

Повний текст виготовлено та підписано 11 лютого 2019 року.