Справа № 280/4620/18
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ ОСОБА_1

28 січня 2019 року Справа № 280/4620/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження питання про залишення позовної заяви без розгляду у справі

за позовом Запорізького державного підприємства Радіоприлад

до Управління Державної казначейської служби у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області

про стягнення бюджетної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке державне підприємство Радіоприлад звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Державної казначейської служби у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області(далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, в якому позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь Запорізького державного підприємства Радіоприлад 221 530,00 грн. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість згідно декларації з податку на додану вартість за вересень 2011 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2018 про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом відкладено на підготовче судове засідання.

Представник позивача у підготовче судове засідання не прибув, клопотанням від 28.01.2019 просив суд розглянути справу у порядку письмового провадження.

Представники відповідача підтримали клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За приписами ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглянути питання про залишення позовної заяви без розгляду у порядку письмового провадження, на підставі наявних у справі матеріалів.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, судом встановлено, що Запорізьким державним підприємством Радіоприлад подано до ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя податкову декларацію з ПДВ за вересень 2011 року та розрахунок суми бюджетного відшкодування ПДВ, де було визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодування на розрахунковий рахунок у розмірі 221 530,00 грн.

ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень 2011 року, за результатами, якої складено акт перевірки № 2829/2302/01056280 від 19.12.2011. Під час проведення перевірки встановлено порушення п.п.14.1.181. п.14.1.ст.14, п.198.1 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту за серпень 2011 року на суму 221530,00 грн. та занижено позитивне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту за серпень 2011 року на суму 572,00 грн. За результатами перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення - рішення від 30.12.2011 № НОМЕР_1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування ( у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 221 530,00 грн. та визначено штрафні санкції в розмірі 55 382,50 грн.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 30.12.2011 № до суду. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року по справі №0870/5199/12 позов задоволено, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2011. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 року по справі №0870/5199/12 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року - залишено без змін.

Таким чином, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року по справі №0870/5199/12 набрала законної сили 11.09.2014.

Згідно з приписами п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України (редакції, що діяла на час набрання постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року по справі №0870/5199/12 законної сили) після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З огляду на вищевказані приписи, контролюючий орган повинен був протягом п'яти робочих днів після отримання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року по справі №0870/5199/12, яке набрало законної сили подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню позивачу з бюджету. Вказані обставини також підтверджено постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015, якою зобов'язано Державну податкову інспекцію в Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області надати до Управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі м.Запоріжжя Запорізької області висновок із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню з ПДВ за вересень 2011 року.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що не погодившись із судовими рішеннями у справі № 0870/5199/12 ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області звернулось із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, яка ухвалою від 06.10.2014 залишена без руху до 20.10.2014 з підстав ненадання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

За допомогою програмного комплексу "Діловодство спеціалізованого суду" з'ясовано, що контролюючий орган на усунення недоліків 15.10.2014 надіслав на адресу Вищого адміністративного суду України копію судового рішення апеляційної інстанції.

Також встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області з підстав необгрунтованості скарги.

Таким чином, можна дійти висновку, що станом на 15.10.2014 контролюючий орган вже отримав та був обізнаний про зміст ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 у справі № 0870/5199/12. Проте контролюючий орган не вчинив дії щодо надання висновку у строк до 22.10.2014.

Згідно з пп. 200.18.2. п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України, орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, відшкодування позивачу податку на додану вартість мало бути здійснено у строк не пізніше 27.10.2014. Відтак, після 27.10.2014 невідшкодована позивачу сума податку на додану вартість набула статусу бюджетної заборгованості у розумінні п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.

Тож, 28.10.2014 розпочався перебіг строку для звернення до суду із даними позовними вимогами.

Пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Проте, із даним позовом Запорізьке державне підприємство Радіоприлад звернулось до суду лише у листопаді 2018 року, тобто у строк, що перевищує 1095 днів.

В свою чергу, будь-яких обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою представником позивача не наведено та судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Меньшикова проти України від 08 квітня 2010 року (заява №377/02), Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (рішення у справі Ашинґдейн проти Сполученого Королівства (Ashmgdane v the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, серія А, №93).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі Устименко проти України.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Згідно ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позовну заяву подано з порушенням установленого законом строку для звернення до адміністративного суду, матеріали справи не містять підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст. 240 КАС України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно зі п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховучи викладене, сплачена позивачем сума судового збору при зверненні до суду із даним позовом у розмірі 3 322,95 грн. підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 122,123, 240, 241-243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Запорізького державного підприємства Радіоприлад до Управління Державної казначейської служби у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про стягнення бюджетної заборгованості, - залишити без розгляду.

Повернути з Державного бюджету України на користь Запорізького державного підприємства Радіоприлад суму судового збору в розмірі 3 322 (три тисячі триста двадцять дві) грн. 95 коп., сплачену відповідно до платіжного доручення № 1172 від 26.10.2018, оригінал якого зберігається в матеріалах справи № 280/4620/18.

Розяснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя Л.Я. Максименко