Справа № 766/8233/17
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/8233/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Красновського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Херсонській області Демченка Михайла Дмитровича, Департаменту патрульної поліції національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії АР №867637 від 11.05.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі. Позов обґрунтований тим, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Він здійснив зупинку в зоні дії знаку «Зупинка заборонена» вимушено - зупинився на 2 хвилини, щоб віддати документи. За загальними правилами зупинка - це припинення руху транспортного засобу на 5 хвилин, а тому вважає, що оскаржувана постанова є незаконною. Крім того, вважає, що інспектором порушено порядок розгляду справи, оскільки розглянуто справу за місцем зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. В останнє судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив задовольнити позов.

Відповідач Демченко М.Д. в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав заперечення та відео файл на підтвердження вини позивача, просив у задоволенні позову відмовити. В останнє судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у запереченні, вважав позовні вимоги необґрунтованими. В останнє судове засідання надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Не заперечуючи про наявність у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу на місці вчинення правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На підставі викладеного, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення повинен підтверджуватися наявними об'єктивними належними та достатніми доказами.

Щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, згідно відповідно до постанови серії АР №867637 від 11.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень. Відповідно до зазначеної постанови, 11.05.2017 року о 13:45 год., керуючи транспортним засобом «MERCEDES BENZ E200», державний номер НОМЕР_1, в м.Херсоні по просп.Ушакова, біля буд. 37, не виконав вимогу дорожнього знаку «Зупинка заборонена», зупинився в зоні дії знаку, чим порушив п.п.3.34 ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У своїй позовній заяві, позивач зазначає, що дійсно здійснив зупинку в зоні дорожнього знаку «Зупинка заборонена». Проте, зупинка була вимушеною тривалістю 2 хвилини, з метою віддати документи. Оскільки зупинка - це припинення руху транспортного засобу на 5 хвилин, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3.34 Правил дорожнього руху України забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Судом встановлено, що позивач порушив п.3.34 Правил дорожнього руху України, оскільки не виконав вимоги дорожнього знаку «Зупинка заборонена» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

Відповідно до ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Отже, чинні ПДР України чітко визначають в яких місцях забороняється зупинка автотранспорту, в т.ч. в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена».

Як вбачається із позовної заяви та пояснень позивача, він не оспорює той факт, що порушив вимоги дорожнього знаку «Зупинка заборонена», проте зазначає, що зупинка була вимушена.

Відповідно п. 15 .1. ПДР України "Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі". За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). п.15.2 ПДР України.

У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1 а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом. Ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів.

Отже, згідно з Правилами дорожнього руху, короткочасна стоянка чи зупинка не допускається в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена».

З відеозапису вбачається, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу, проте доказів того, що позивач здійснив вимушену зупинку, виходячи з вимог п.1.10 ПДР України, та вжив заходів у зв'язку з вимушеною зупинкою, передбачених п.9.9, 9.10, 9.11 ПДР України, до суду не надано.

Отже, під час винесення постанови про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, відповідач діяв відповідно до вимог закону та з урахуванням встановлених обставин вчиненого правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята обґрунтовано та правомірно.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з'ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за необґрунтованістю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.241, 243, 246, 250 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Херсонській області Демченка Михайла Дмитровича, Департаменту патрульної поліції національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №867637 від 11.05.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.І. Майдан