Справа № 761/38699/18
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/89/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Фецяк Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва справу за позовом ОСОБА_1 до ПП Вінницької області капітан поліції Руденко Сергія Олександровича 1 бат. 3 рот., Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до поліцейського патрульної поліції Вінницької області капітан поліції Руденко Сергія Олександровича 1 бат. 3 рот. (далі по тексту - відповідач 1), Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі по тексту - відповідач 2), відповідно до якого просив: скасувати постанову від 17.09.2018 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП складену відносно ОСОБА_1, а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення.

1.Стислий виклад позицій сторін

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі 17.09.2018 о 02 год. 55 хв. позивач, керуючи транспортним засобом, не виконав вимог дорожньої розмітки 1.12, перетнув її, чим порушив п. 8.5 ПДР України. Проте позивач з вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства, оскільки подія та склад адміністративного правопорушення відсутні, оскільки позивач був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили останнього про те, що він нібито проїхав перехрестя на блимаючи зелений сигнал світлофора. Позивач надав відповідні пояснення з цього приводу. Після огляду документів позивача, патрульні повідомили останнього про те, що він перетнув «Стоп лінію» та склали на нього постанову. На вимогу позивача надати йому відео зйомку правопорушення відмовили, пояснивши, що вказані докази будуть надані до суду.

У зв'язку вище викладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Від відповідача 1 відзив не надходив.

Від відповідача 2 відзив не надходив.

2.Процесуальні дії у справі. Заяви та клопотання

12.10.2018 ухвалою позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

24.12.2018 ухвалою суду відкрито провадження по справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з викликом/повідомленням сторін, встановлено строки для надання заяв по суті справи.

28.12.2018 ухвалою суду виправлено описку в ухвалі суду від 24.12.2018.

01.02.2019 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

3.Фактичні обставини справи, встановлені судом, які підтверджені наданими доказами по справі

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем 1 17.09.2018 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 603073 (далі по тексту - постанова), відповідно до якої 17.09.2018 о 02 год. 55 хв. в м. Вінниця по вул. Київська 27, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом AUDI НОМЕР_1, не виконав умови дорожньої розмітки 1.12, а саме перетнув її, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Копію постанови позивачем отримано.

4.Норми права застосовані під час розгляду справи

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 8.5. ПДР України, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил (п. 8.5.1. ПДР України).

Згідно Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені частиною першою, другою, третьою та п'ятою статті 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Згідно положень ч. 1, 3 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Разом з тим, згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, згідно норм ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

5.Висновки суду

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач 1 був уповноважений розглянути справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та прийняти оскаржувану постанову.

Разом з тим, вивчивши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, , суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зокрема, наданими до матеріалів справи доказами не підтверджується та обставина, що позивач не виконав умови дорожньої розмітки.1.12, перетнувши її та порушив п. 8.5.1 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки до матеріалів справи не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував викладені в постанові обставини.

При цьому, зміст складеної відповідачем 1 постанови не відповідає вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній не наведено докази, на яких ґрунтується висновок відповідача 1 про вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, не зазначено мотиви відхилення доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За вказаних обставин, суд, приходить до висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, а відповідачем 1, в порушенням вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак дії працівників патрульної поліції щодо прийняття рішення у формі постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 603073 від 17.09.2018, - підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. 9, 122, 251, 254, 258, 283-284 КУпАП, ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПП Вінницької області капітан поліції Руденко Сергія Олександровича 1 бат. 3 рот., Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним, - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 603073 від 17.09.2018, винесену поліцейським патрульної поліції Вінницької області капітаном поліції Руденко С.О. 1 бат. 3 рот. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 грн. - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 01.02.2019.

Суддя: