Справа № 826/2387/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2387/18 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району» м. Києва до Головного управління ДФС України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Головного управління ДФС України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №2 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 46 929,00 грн., № 2 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на 275 675,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2018 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

В судове засідання з'явилися представники сторін. Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на доводи зазначені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову виходячи з того, що з урахуванням досліджених судом первинних документів, які у їх сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності підприємства, та враховуючи висновки податкового органу викладені в акті перевірки, надані сторонами докази, а також принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно якого негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи (позивача), та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що презюмується податковим законодавством, зокрема, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено реальність проведених операцій з контрагентом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу № 6508 від 14.07.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено планову виїзну перевірку Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району» м. Києва з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2017.

Відповідно до Акту перевірки № 365/26-15-14-02-03/31722818 від 15.09.2017, позивачем порушено: «п. 44.1, п. 44.2 ст.44; пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 5 П(С)БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29..11.199 р. № 290; пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134; абз. 1 п. 138.2 ст. 138; п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого Підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 238 135,00 грн. за 2014-2015 pp., а також п. 185.1 ст. 185; п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 з урахуванням ст. 102 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 82 119,00 грн. за період з вересня 2014 р. по січень 2015 р.

На підставі висновків вищевказаного Акту, 04.10.2017 ГУ ДФС у м. Києві були прийняті податкові повідомлення-рішення, які ШЕУ Дарницького району отримало 05.10.2017: № 2 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 46 929,00 грн., з яких 37 543,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 9 386,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № 2 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на 275 675,00 грн., з яких 238 135,00 грн. за податковими зобов'язаннями та 37 540,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями ШЕУ Дарницького району, звернулося до Державної фіскальної служби України з відповідною скаргою б/н від 12.10.2017 на податкові повідомлення-рішення № 2 та №2.

За результатами розгляду зазначеної скарги, 10.01.2018 Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 637/6/99-99-11-01-01-25 про залишення скарги ШЕУ Дарницького району без задоволення.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно абз.1 п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених р.II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктами 138.4 та 138.5 статті 138 ПК України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

В пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Так, пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, наприклад, виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для визначення податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, зокрема, у випадку не здійснення самих операцій.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як встановлено, КП ШЕУ Дарницького району надає наступні послуги з: технічного нагляду за виконанням робіт з будівництва, реконструкції та ремонтів на об'єктах I-V категорії складності; виконання якісних робіт з будівництва, реконструкції, капітального та поточного зошитів покриття проїзної частини та тротуарів вулиць і доріг, автостоянок, під'їзних шляхів, прибудинкової території тощо; проведення комплексного благоустрою території будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонтів покриття проїзної частини та тротуарів вулиць і доріг, автостоянок, під'їзних шляхів, прибудинкової території тощо; комплексного благоустрою території; влаштування інженерних мереж та мереж зовнішнього освітлення; поточного зимового та літного утримання території (посипання території протипожежними матеріалами, механізоване та ручне прибирання території, вивезення снігу, сміття тощо).

З метою забезпечення виконання покладених на Позивача завдань останній використовував транспортні засоби та механізми, які знаходилася на його балансі станом на 2014 рік:

-10 солерозкидачів;

- 13 снігоочищувачів;

- 7 тракторів з обладнанням;

- 5 навантажувачів;

- 2 міні навантажувачі;

- 2 автогрейдери;

-1 екскаватор;

- 1 снігонавантужувач;

- 4 підмітально-прибиральні транспортні засоби;

- 2 мусоровози;

- 4 вантажні транспортні засоби;

- 4 пасажирські транспортні засоби;

- 1 вантажно-пасажирський транспортний засіб;

- 3 самоскиди;

- 1 тягач;

- 10 причепів;

- 3 катки;

- 1 котел Мадро;

- 2 компресорні станції;

-1 зварювальний апарат;

-1 ремонтер;

-2 бензорізи;

-5 віброплит;

-1 повітродувка;

-1 мотопомпа.

Обслуговували вказані транспортні засоби та механізми співробітники ШЕУ Дарницького району у складі 62 водіїв.

Вказане підтверджується відомостю про наявність і технічний стан транспортних засобів, що знаходяться на балансі ШЕУ Дарницького району та довідкою про склад водіїв.

Перелічені транспортні засоби та механізми функціонують виключно на основі певного типу пального (бензин А-92, бензин А-95; дизельне паливо).

Протягом 2014-2015 pp. з метою забезпечення себе можливістю використовувати перелічені вище транспортні засоби та механізми, з метою виконання покладених на Позивача Статутом завдань, Підприємство здійснювало закупівлю товарів (паливо рідинне та газ; оливи мастильні (бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо) у ТОВ «Вастон».

Між Підприємством та ТОВ «Вастон» укладено наступні договори:

- договір про закупівлю товарів за державні кошти №182 від 27.10.2014 та додаткові угоди до нього, на виконання яких Замовнику поставлявся товар, а саме дизельне паливо;

- договір про закупівлю товарів за державні кошти №183 від 27.10.2014 та додаткові угоди до нього, на виконання яких Замовнику поставлявся товар, а саме бензин марки А-92; договір поставки нафтопродуктів №25/04-6 від 25.04.2014, та додаткові угоди до нього, на виконання яких Замовнику поставлявся товар, а саме продукти нафто перероблені рідкі - дизельне пальне та бензин А-92;

- договір про закупівлю товарів за державні кошти №149 від 05.08.2014 та додаткові угоди до нього, на виконання яких Замовнику поставлявся товар, а саме дизельне паливо;

- договір про закупівлю товарів за державні кошти №150 від 05.08.2014 та додаткові угоди до нього, на виконання яких Замовнику поставлявся товар, а саме бензин А-92;

- договір про закупівлю товарів за державні кошти №151 від 05.08.2014 та додаткові угоди до нього, на виконання яких Замовнику поставлявся товар, а саме бензин А-92

Поставка товару здійснювалась окремими партіями транспортом Контрагента на склад ШЕУ Дарницького району або шляхом видачі талонів на пальне АЗС (ТОВ «Лукойл-Україна», ТОВ «Бел Оіл»).

Реальність поставки товару від ТОВ «Вастон» підтверджується наступними документами, а саме: видатковими накладними ТОВ «Вастон», що отримані Підприємством при поставці товару; товарно-транспортними накладними про перевезення товару з м. Бориспіль (склад ППМ Бориспіль) до м. Києва; сертифікатами відповідності та паспортами Товару, в яких вказані походження та характеристика відповідного виду палива, що постачався за вказаними товарно-транспортними накладними; виписками з банківського рахунку Позивача, що підтверджують здійснення оплати Позивачем на користь Контрагента за отриманий Товар у повному обсязі (оригінали платіжних доручень були вилучені оперуповноваженим ВОВЕЗ ОУ ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві лейтенантом податкової міліції Винником Г.О., що підтверджується протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16.11.2017 р. та Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.10.2017 p.); актами звірки взаємних розрахунків між Підприємством та ТОВ «Вастон»; чеками АЗС про отримання палива у бочках ємністю 200 л. з використанням талонів (штрихи талонів вказані у чеках); доповідними записками майстра по ремонту транспорту ОСОБА_5 про поставку палива, придбаного за талонами, на АЗС ШЕУ Дарницького району для подальшого його обліку наливом; відомостями журналу обліку нафтопродуктів, що надійшли на АЗС №1, що підтверджують приймання Товару на склад ШЕУ, а також наказами та посадовими інструкціями осіб, які здійснювали таке приймання (головний механік й майстер по ремонту транспорту ШЕУ Дарницького району); подорожніми листами транспортних засобів ,в яких вказані дані про відпуск палива його використання (зокрема, кількість використаного палива певним водієм на певному транспортному засобі у певний період часу); витягом з журналу реєстрації Довіреностей на посадових осіб ШЕУ Дарницького району, які приймали Товар; довідкою про те, що ШЕУ Дарницького району в період з 25.04.14 по 27.10.14 договори з іншими постачальниками паливно-мастильних матеріалів не укладало у зв'язку чим інші постачальники, окрім Контрагента в період з 25.04.14 по лютий 2015 р. (дата, коли були використаний Товар згідно останнього Договору з Контрагентом); довідкою про ПІБ посадових осіб Позивача, відповідальних за приймання, зберігання та видачу ПММ.

Первинна документація оформлена належним чином, містить відомості які послуги (постачання товару) надавалися всі рядки заповнені належним чином, що в свою чергу свідчить по здійснення господарських взаємовідносинах в межах їх господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними первинними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Позивачем вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів.

Контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено та надано доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженості дій між ними.

Колегією суддів досліджено первинні документи, які згідно з п.44.1 ст. 44 ПК України, є підставою для податкового обліку, вказані документи, містять відомості які у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між позивачем та його контрагентом.

Виконання договорів позивача підтверджується дослідженими судом документами, та вони відповідають вимогам, встановленим ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року.

Повноваження посадових осіб контрагента ТОВ «Вастон» підтверджувалося Свідоцтвом про державну реєстрацію та Свідоцтва платника податку на додану вартість.

Позивач укладав правочини в порядку проведення конкурсних торгів, переможцем яких стало ТОВ «Вастон». Наведена інформація підтверджується повідомленнями про акцепт пропозиції конкурсних торгів або конкурсної пропозиції від 24.07.2014 та від 15.10.2014 (копії наявні у справі).

Враховуючи те, що договірні відносини Позивача з ТОВ «Вастон» виникли внаслідок проведення конкурсних торгів, переможцем яких став останній, наявні всі підстави стверджувати про те, що ТОВ «Вастон» виконав всі вимоги та умови, які звичайно ставляться для участі та тим більше перемоги у конкурсних торгах та в такий спосіб офіційно підтвердив відповідність своїх установчих документів вимогам чинного на той час законодавства України.

Окрім інших обов'язкових документів, в ході підготовки до конкурсних торгів ТОВ «Вастон» (правонаступник ТОВ «Нафто-комерц») також було надано фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва станом на 31.12.2013, що також беззаперечно свідчило про відсутність підстав вважати діяльність даного товариства фіктивною.

Позивач отримав від контрагента засвідчену копію документа, що підтверджують повноваження його керівника - Витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 11.03.2014.

Враховуючи надані письмові докази на підтвердження взаємовідносин з контрагентами, висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій сформовані виходячи з припущень стосовно можливих порушень податкового законодавства контрагентом позивача, а відносини безпосередньо між учасниками операцій, на підстав якої сформовані дані податкового обліку, не досліджено.

Апелянт не навів жодних інших обставин та доказів, які б свідчили про фіктивність вчинення операцій, відсутність факту поставки робіт/товарів, а також того, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди чи заволодіння майном держави.

Згідно з відомостями, зазначеними в Акті, ТОВ «Вастон» зареєстровано Виконавчим комітетом Вінницької міської Ради від 03.02.1998 № 6000989. ТОВ «Вастон» взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 19.02.1998 №020017 та є платником ПДВ (Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №200253759 від 09.02.2016, індивідуальний податковий номер - 83 (підприємство було зареєстроване платником ПДВ від 02.03.1998, з подальшою перереєстрацією свідоцтва платника ПДВ)). Основним видом діяльності ТОВ «Вастон» є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

При цьому, слід ураховувати вимоги ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», згідно з якою, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Це дає підстави стверджувати, що правовий статус ТОВ «Вастон» як учасника господарських відносин відповідає вимогам законодавства щодо права укладати правочини та вчиняти інші юридично значимі дії.

На момент здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Вастон», вказаний суб'єкт господарювання володів повною право- та дієздатністю, діяв відповідно до положень Закону України «Про господарські товариства», а також Господарського та Цивільного кодексів України, був зареєстрований в ЄДР, мав свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ, був зареєстрований як платник податків за місцем державної реєстрації, мав право виписувати податкові накладні.

Посилання на кримінальне провадження № від 12.04.2016 року за фактом злочину передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України відносно директора ТОВ «Вастон» колегія суддів не бере до уваги, так як сама по собі ця обставина, не свідчить про нездійснення спірних операцій.

Не може свідчити про нереальність господарських операцій участь контрагента позивача у кримінальних справах, оскільки згідно діючого законодавства України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Такий висновок цілковито узгоджується з положенням ст. 61 Конституції України, згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Будь-яких доказів вже встановленого факту злочину, за наслідками розгляду кримінального провадження судом по його суті (вироку суду, закриття справи по нереабілітуючим обставинам, іншого), відповідачем до справи не надано.

Платник податків не повинен нести негативних наслідків, у зв'язку з вчиненням своїм контрагентом порушень податкового законодавства України.

У взаємозв'язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2018 у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району» м. Києва до Головного управління ДФС України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2018 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 12.02.2019