Справа № 0840/3925/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 січня 2019 року 12:39Справа № 0840/3925/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О. та представників

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.09.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд (у урахуванням уточнень від 11.10.2018): визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення рішення від 05.09.2018 № НОМЕР_1, винесене відповідачем, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції та донараховано податку з доходів фізичних осіб у розмірі 736 249,03 грн.

Ухвалою суду від 25.09.2018 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.10.2018 відкрито провадження в адміністративній справі №0840/3925/18 та призначено підготовче засідання на 13.11.2018.

Ухвалою суду від 13.11.2018 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання до 17.12.2018.

Протокольною ухвалою суду від 17.12.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в цей же день; оголошено перерву до 15.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначає, що висновки контролюючого органу, які викладені в акті перевірки від 14.08.2018 №803/08-01-13-05/НОМЕР_2 та слугували підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення, про отримання позивачем доходу з непідтверджених джерел у розмірі 3 730 341,00 грн., за рахунок якого надано позику компанії «Transaquatic LTD», а також отримання доходу у вигляді відсотків від компанії «Transaquatic LTD» у розмірі 29 448,00 грн., є не обґрунтованими та не підтверджуються належними та допустимими доказами. Так, контролюючим органом до прийняття оскаржуваного рішення не встановлено необхідних обставин, зокрема чи зареєстрована компанія «Transaquatic LTD», чи укладались належним чином договори між позивачем та компанією «Transaquatic LTD», чи відбувалось фактичне повернення коштів (відсотків) від компанії «Transaquatic LTD» на користь ОСОБА_3 Зазначає, що протокол загальних зборів компанії «Transaquatic LTD» від 21.04.2014 №24, на який посилається відповідач, не є документом бухгалтерського або податкового обліку/звітності, а також не свідчить про те, що вказані в протоколі рішення фактично виконані. За таких обставин, вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та просить задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, у своєму відзиві (вх. від 05.11.2018 №35275) зазначає, що ним отримано лист Департаменту податків і зборів з фізичних осіб ДФС України від про виявлення обставин, які свідчать про порушення, зокрема ОСОБА_3, вимог діючого законодавства та ухилення від оподаткування доходів (прибутків), джерело походження яких в Україні та за її межами. В ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача встановлено порушення ним вимог податкового законодавства, у звязку із чим винесено спірне податкове повідомлення-рішення, яке відповідач вважає правомірним. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 15.01.2019 на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, відповідно до наказів головного управління ДФС у Запорізькій області від 14.06.2018 №1877, від 06.07.2018 №2241, у період з 18.07.2018 по 07.08.2018 відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної-особи, який не є субєктом господарювання ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2017.

Перевіркою встановлено порушення:

пп. 14.1.55, пп.14.1.56 п.14.1 ст.14, ст. 163-164, ст. 170-174, Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 559 551,22 грн.;

пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб на відсотки, під які надана позика за період 2014-2015 роки у сумі 29 448.00 грн., в тому числі у 2015 році на суму 29 448.00 грн.;

пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 120.1 ст. 120, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме ненадання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік.

Наявність порушень обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 27.07.2015 №0000056 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України. Згідно аналізу зазначених матеріалів кримінального провадження, а саме угоди акціонерів від 25.12.2010 та протоколів зборів акціонерів компанії-нерезидента «Transaquatic LTD» (Кіпр) встановлено надання ОСОБА_3 вказаному підприємству позик під відсотки.

Зокрема, протоколи зборів підтверджують та фіксують, що за період з 01.11.2011 по 24.07.2015 загальна сума наданої позивачем позики склала 200 000,00 доларів США (по курсу НБУ 4 468 000,00 грн.), відсоткові ставки 12% річних. Сума офіційно підтвердженого отриманого доходу ОСОБА_4 за період з 01.01.1998 по 31.12.2015 складає 737 658,51 грн., тобто позивачем не підтверджено джерело отриманого доходу у розмірі 3 730 341,00 грн. (4 468 000,00 грн. 737 658,51 грн.), за рахунок якого надано позику. Також позивачу мали нараховуватися, виплачуватися та оподатковуватися відсотки за користування позикою у розмірі 29 448,00 грн. за 2015 рік, проте податкової декларації про майновий стані і доходи за 2015 рік ОСОБА_3 не подано.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 736 249,03 грн., в т.ч. 588 999,22 грн. за податковим зобовязанням, 147 249,81 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України; тут та надалі в редакції, чинній на момент винекнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на адресу ОСОБА_3 надіслано запит про надання інформації та її документального підтвердження від 25.04.2018 №2702/14/08-01-13-05-09 із проханням надати документально підтверджену інформацію про суми та джерела доходів, у т.ч. відсутніх в інформаційному фонді Державного реєстру фізичних осіб про суми доходів, виплачених податковими агентами на користь платників податків. Рекомендоване відправлення повернуто на адресу податкового органу із відміткою поштового відділення звязку «за закінченням терміну зберігання»; відповіді на запит не надано.

За визначенням пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 платниками податку зокрема є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Пунктом 163.1 ст.163 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до підпункту 14.1.55 пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Порядок оподаткування іноземних доходів регулюється пунктом 170.11 статті 170 ПК України.

Підпунктом 170.11.1 пункту 170.11 статті 170 ПК України у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу, крім доходів, визначених підпунктом 167.5.4 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 167.5.4 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу.

За правилами п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Вимоги до первинного та зведеного документу визначені в ч. 2 ст. 9 цього ж Закону: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, єдиними доказами, долученими до матеріалів справи, і які на думку відповідача підтверджують надання позивачем компанії «Transaquatic LTD» позики та отримання відсотків є протокол зборів акціонерів компаній «Transaquatic LTD» від 21.01.2014 № 24 про наявний у компанії нерозподілений прибуток у розмірі 16 375 859,00 грн., який запропоновано розподілити між акціонерами та протокол від 01.07.2015 №39 про факт отримання та використання компанією «Transaquatic LTD» коштів, у вигляді позики, отриманої від позивача.

Відповідачем не надано допустимих доказів про надання позивачем позики та отримання відсотків, оскільки протоколи акціонерів не є первинними документами та не підтверджують реальність перерахування коштів. Контролюючий орган не надав будь-які дані бухгалтерського та податкового обліку (договір позики, баланс та первинні документи щодо зарахування позики та її повернення, нарахування відсотків, дані банківських рахунків компанії «Transaquatic LTD» та ОСОБА_3 щодо зарахування коштів та їх повернення, платіжні доручення в іноземній валюті тощо).

У звязку із недоведеністю факту отримання позивачем доходу, твердження податкового органу про необхідність ОСОБА_3 подавати річну декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік є необгрунтованими.

Посилання відповідача на кримінальне провадження від 27.07.2015 №0000056, порушене за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України судом не приймається, на підставі відсутності обвинувального вироку, який набув законної сили та встановив скоєння злочину саме позивачем, з підстав ухилення від сплати податків та легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

За таких обставин, відповідачем не доведено правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 05.09.2018 №, а тому вимоги щодо визнання його протиправним та скасування підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 05.09.2018 №.

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7362 (сім тисяч триста шістдесят дві) гривні 49 копійок присудити на користь ОСОБА_3 (696002, м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 2; РНОКПП НОМЕР_2, 29.12.1976 р.н.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 12.02.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко