Справа № 359/8393/18
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/8393/18
Провадження № 2-а/359/258/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1.,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира роти №4, батальйону 1патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2018 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява про визнання дій командира роти 1 батальйону, 4 роти, БПП у м. Бориспіль УПП Київської області, майора поліції ОСОБА_3, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати винесену по справі про адміністративне правопорушення винесену 10.10.2018 Серії ЕАВ № 655663 командира поліції ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу закрити (а.с. 1-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. З викладеними у постанові обставинами він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху він не порушував та постанова складена з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому позивач зазначає, що 10.10.2018 о 20.34 він рухався на транспортному засобі ОСОБА_4 д.н.з. DW194LW, рухаючись з вул. Київський шлях по вул. Степана Бендери в напрямку магазину Фора, що на вул. Головатого, 20 в м. Бориспіль, на перехресті вулиць Лютнева та Головатого, увімкнувши правий сигнал повороту на зелений сигнал світлофора здійснив виїзд на перехрестя, при цьому перед ним стояв автомобіль, який пропускав пішоходів, що закінчували перехід вулиці Головатого на регульованому пішохідному переході на зелений сигнал світлофора. Після чого він продовжив рух по вул. Головатого в напрямку магазину Фора. Проїхавши 100 метрів навпроти магазину Фора в дзеркалі заднього виду керованого транспортного засобу, він побачив поліцейський автомобіль, номер службового автомобіля 4486, з увімкненим проблисковим маячком синьо-червоного кольору та звуковим сигналом з вимогою здійснити зупинку. Він зупинився і до нього підійшов поліцейський, який не представився та не назвав номер службового жетону, попросив документи. Документи він предявив та запитав про причину зупинки, на що поліцейський повідомив, що він начебто проїхав перехрестя з вул. ОСОБА_5 на вул. Головатого на червоне світло світлофора та повідомив, що буде складено постанову.

Крім того позивач зазначає, що як йому стало відомо прізвище поліцейського, ОСОБА_3 передав його документи іншому поліцейському, який знаходився в службовому автомобілі та який здійснив внесення його даних до планшету та склав постанову. При складанні постанови його пояснення взагалі не були взяті до уваги. При цьому поліцейський який фактично складав протокол не представився, крім того йому було повідомлено, що порушення зафіксоване, проте відмовили в ознайомленні з записом з службового відео регістратора. Також не надано можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно відзиву батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області НПУДПП (м. Бориспіль, вул. Кошового,4), який надійшов на адресу суду 03.12.2018, відповідач вважає, що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Згідно постанови, винесеної командиром роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції майором поліції ОСОБА_3, 10.10.2018 о 20 год. 31 хв. водій ОСОБА_1, керуючи ТЗ «Шкода Октавія», д.н.з. DW194LW в м. Бориспіль, вул. Головатого 9, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425 гривень. Крім того зазначено, що при розгляді справи, поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, та просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи ОСОБА_2 (довіреність а. с. 26), заперечувала проти позову, при цьому пояснила, що порушення дійсно було зафіксовано, проте відеозапис не зберігся, оскільки такий запис зберігається протягом місяця.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши відзив на адміністративний позов та письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлено, що 10.10.2018 о 20.34 годин в м. Бориспіль на вул. Головатого, 6, командиром роти БПП у м. Бориспіль УПП Київської області 1 батальйону 4 роти майором поліції ОСОБА_3 було винесено постанову Серії ЕАВ № 655663 відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а. с. 11-12).

За змістом постанови,10.10.2018 о 20.31 в м. Борисполі на вул. Головатого, 9 водій керуючи ТЗ проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР, порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали.

Так, згідно п. 8.7.3 е ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1,4 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з вимогами ч. ч. 2,3 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення серед інших про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту та правил користування засобами транспорту (частина 2 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, у тому числі, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268КУпАП.

За змістом п. 5, 9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5) .

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів та розгляду справи закріплені ст. ст. 252, 278, 279 КУпАП.

Як передбачено ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, за змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 3 цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, суд приймає до уваги, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, у тому числі частин 2 та 4 статті 258 КУпАП, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Будь-яких належних і допустимих доказів того, що позивачем було порушено вимоги п. 8.7.3 е ПДР України, а відповідно, скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем суду не надано, та не зазначено джерел їх здобуття.

Суд звертає увагу, що, не зважаючи на те, як зазначив позивач, він не визнавав факту вчинення ним адміністративного правопорушення, зазначав, що не порушував правил дорожнього руху щодо проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофора, інспектором патрульної поліції такі докази, які б доводили викладені в оскаржуваній постанові обставини зібрані не були. Не надані такі докази і під час судового розгляду справи.

Крім того, всупереч твердженням представника третьої особи, що порушення було зафіксовано, проте відеозапис не зберігся, спростовується змістом оскаржуваної постанови, оскільки в п.9 Постанови «До постанови додається…» такий відеозапис не значиться.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем, у порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Будь-які докази, які б спростовували вищенаведені висновки суду, відповідачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення,провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та доведеними, і підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. ст. 247, 288, 293 КУпАП, а також враховуючи положення ч.2 ст. 9, ч.3 ст.286 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати у справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 74-77, 139,241-246,250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.10.2018 серії №655663, винесену командиром роти №4 батальйону 1 патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області, майора поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Повний текст рішення виготовлений 14.12.2018.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Муранова-Лесів