Справа № 140/72/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 лютого 2019 року ЛуцькСправа № 140/72/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Сави Світлани Євгенівни про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Сави Світлани Євгенівни про визнання дій відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року № протиправними, скасування зазначеного рішення та стягнення коштів у сумі 1000000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою від 18 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи призначено проводити за правилами загального позовного провадження; у справі призначене підготовче засідання на 10:30 13 лютого 2019 року (а.с.1).

01 лютого 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (10-11). У відзиві відповідач повідомив, що у провадженні суду перебуває справа №140/2040/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області, заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Кондратюка С.В., головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДФС у Волинській області Ліпко О.О. про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05 вересня 2018 року №; визнання протиправною бездіяльності заступника начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюка С.В. щодо неналежного розгляду скарги та не притягнення до відповідальності інспектора; визнання протиправними дій головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О. щодо складання акта камеральної перевірки від 06 серпня 2018 року №12070/03-20-13-03/ та стягнення з відповідачів солідарно 1000000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

З огляду на те, що позивач звернувся з позовом з тим самим предметом та з тих самих підстав, то відповідач просив закрити провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).

У відповіді на відзив (а.с.21-22) позивач вважає необґрунтованим посилання відповідача на справу №140/2040/1 з тих підстав, що у ній інший предмет та підстави позову, позовні вимоги заявлені до іншого відповідача. Рішення суду від 12 грудня 2018 року у справі №140/22040/18 не набрало законної сили у зв'язку із відкриттям апеляційного провадження судом апеляційної інстанції.

У запереченні на відповідь на відзив (а.с.25-26) відповідач наполягає на тому, що предметом спору у справі №140/22040/18, як і в даній справі є скасування податкового повідомлення рішення від 05 вересня 2018 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 1435,04 грн., що винесене на підставі акта за результатами камеральної перевірки від 06 серпня 2018 року №12070/03-20-13-03/ та яке підписане посадовою особою того ж органу, що є підставою для закриття провадження у справі.

У судове засідання відповідач заступник начальника Головного управління ДФС у Волинській області Сава С.Є. не прибула, розгляд справи просила здійснювати за її відсутності (а.с.30).

У судовому засіданні позивач заперечує проти закриття провадження з наведених у відповіді на відзив підстав.

Заслухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження уданій справ з таких мотивів.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З наведеного слідує, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається. Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами (предмет позову) й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду (підстави позову). Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Перевіряючи наявність законних підстав для застосування зазначеної норми, судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі №140/2040/18 вирішено спір за позовом ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління ДФС у Волинській області (відповідач 1), заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Кондратюка С.В. (відповідач 2), головного державного ревізора-інспектора Головного управління ДФС у Волинській області Ліпко О.О. (відповідач 3) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05 вересня 2018 року №; визнання протиправною бездіяльності заступника начальника ГУ ДФС у Волинській області Кондратюка С.В. щодо неналежного розгляду скарги та не притягнення до відповідальності інспектора; визнання протиправними дій головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області Ліпко О.О. щодо складання акта камеральної перевірки від 06 серпня 2018 року №12070/03-20-13-03/ та стягнення з відповідачів солідарно 1000000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди

Як визначено пунктами 1-4, 6 частини першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Зазначені способи захисту визначають зміст позовних вимог.

У справі №140/2040/18, як і у даній справі, тотожною є позовна вимога про скасування податкового повідомлення-рішення від 05 вересня 2018 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 1435,04 грн., що винесене на підставі акта за результатами камеральної перевірки від 06 серпня 2018 року №12070/03-20-13-03/. Вимога про стягнення коштів у сумі 1000000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди є похідною від основної вимоги.

Так відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Разом з тим, обидва позови не є тотожними, оскільки у справі, що розглядається, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 звернені до відповідача - заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Сави С.Є., а у справі №140/2040/18 - до Головного управління ДФС у Волинській області.

У розумінні пунктів 7, 9 частини першої статті 4 КАС України відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, як бачимо, за суб'єктним складом позови не можуть вважатися тотожними, хоч і мають одну спільну позовну вимогу.

Також не підлягає застосуванню пункт 4 частини першої статті 238 КАС України і з тих підстав, що рішення суду від 12 грудня 2018 року у справі №140/2040/18 не набрало законної сили, оскільки з автоматизованої програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду від 12 грудня 2018 року у справі №140/2040/18.

Відтак, підстави для закриття провадження у справі, що розглядається, відсутні, тому клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 238, статтями 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Головного управління ДФС у Волинській області Сави Світлани Євгенівни про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В.Каленюк

Ухвала у повному обсязі складена судом 13 лютого 2019 року