Справа № 0940/2310/18
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2019 р. справа № 0940/2310/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську в якому просив: визнати протиправною бездіяльність УПФУ в м.Івано-Франківську щодо не включення до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у ТзОВ ООО "Сотружество-Радужний-2 Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області та припинення виплати пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно Тимчасової угоди укладеної між урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі за період з 20.05.1998 по 24.11.2010; зобов"язати УПФУ в м.Івано-Франківську включити до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у ТзОВ ООО "Сотружество-Радужний-2 Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області за період з 20.05.1998 по 24.11.2010 відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1; зобов"язати УПФУ в м.Івано-Франківську поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи у ТзОВ ООО "Сотружество-Радужний-2 Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області за період з 20.05.1998 по 24.11.2010 з моменту її припинення з 01.06.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Івано-Франківській області протиправно відмовлено позивачу у відновленні виплати пенсії посилаючись на те, що у позивача недостатньо загального страхового стажу для призначення пенсії за віком після досягнення 60 років. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.12.2018 Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області подало суду відзив на позов. З даним адміністративним позовом відповідач не погоджується та просить відмовити у задоволенні позову.

03.01.2019 позивач надав суду відповідь на відзив разом і письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зазначає, що заперечення у відзиві відповідача є безпідставними. Просить задовольнити позов.

Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов і відзив.

Розглянувши позовну заяву в порядку визначеному статтею 263 КАС України, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, відзив на позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебував на обліку в УПФУ в м.Івано-Франківську та отримував пенсію з жовтня 2015 року по 31.10.2016.

Позивач являється учасником бойових дій, брав участь в антитерористичній операції на Сході України .

В жовтні 2015 року позивач звернувся до УПФУ в м.Івано-Франківську з заявою та документами для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на підставі ст. 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом РФ про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення. Загальний стаж при виході на пенсію становив 28 років 2 місяці 23 дні.

В.о начальника УПФУ в м.Івано-Франківську звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 14564,56 грн. переплати пенсії. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно пс № 823609 відповідачу не вірно визначено право на призначення пенсії із заниженням пенсійного віку як учаснику війни.

Рішенням від 22.06.2018 Івано-Франківського міського суду Івано-Франківській області по цивільній справі № 344/3764/17 в задоволенні позову УПФУ в м. Івано-Франківську до ОСОБА_1 про стягнення 14564,56 грн переплати пенсії відмовлено.

В жовтні 2018 позивач звернувся до відповідача з приводу відновлення виплати пенсії.

10.10.2018 Управління Пенсійного фонду в м.Івано-Франківську листом № 391/К-15 відмовило позивачу у відновленні виплати пенсії у зв"язку із відсутністю підстав для її поновлення.

Не погодившись із відповіддю, наданою відповідачем, позивач звернувся до суду, з метою захисту свого порушеного права.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з підстав не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача у ТзОВ ООО "Содружество - Радужний-2" Ханти Мансійського автономного округу Тюменської області за період з 20.05.1998 по 24.11.2010.

Відповідно до положень частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховувалась також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Постановою Кабінету Міністрів України N 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі також - Порядок №637).

За змістом пунктів 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу, за бажанням особи, може здійснюватися органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (п.2 цього Порядку).

Відповідно до п.3 зазначеного Порядку, за відсутності трудової книжки для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком як учаснику бойових дій з 26.09.2015. Пенсію обчислено з урахуванням стажу у трудовій книжці.

Відповідачем для підтвердження стажу роботи позивача у ТзОВ ООО "Содружество - Радужний-2" Ханти Мансійського автономного округу Тюменської області за період з 20.05.1998 по 24.11.2010 були направлені запити.

Згідно довідки Архівного відділу м.Радужне від 06.05.2016 № 248-К в документах архівного відділу ООО "Содрежество - Радужний-2" Ханти Мансійського автономного округу Тюменської області стаж роботи позивача з 1998 по 2010 роки не підтверджено.

Таким чином, вказана довідка не містить запису про роботу позивача саме з 20.05.1998 по 24.11.2010 у ООО "Содрежество - Радужний-2" Ханти Мансійського автономного округу Тюменської області.

Крім того, рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.06.2018 у справі № 344/3764/17 встановлено, що відповідно до архівної довідки РФ від 06.05.2016 року № 248-К, відомості про стаж роботи ОСОБА_1 у РФ за 1998-2010 роки відсутні.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені в рішенні суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 долучених до матеріалів справи то суд зазначає, що вказані пояснення можуть бути предметом дослідження та мати доказове значення, у справах пов"язаних із встановлення фактів, які мають юридичне значення, однак не є правовстановлюючими документами, на підставі яких може бути підтверджено страховий стаж позивача для призначення пенсії.

Отже, на підставі викладеного судом встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 не є достатнім для призначення пенсії за віком на час звернення до відповідача із заявою, а відтак дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком є правомірними, а в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.