Справа № 533/52/19
Суддя: Оксенюк М. М.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11.02.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/52/19
Провадження № 2-а/533/5/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в селищі Козельщина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_2, третя особа: Сторожинецький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 213011 від 30.12.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

09.01.2019 року до Козельщинського районного суду надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_2, третя особа: Сторожинецький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 213011 від 30.12.2018 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30 грудня 2018 року приблизно о 13:20 год. в м. Сторожинець по вулиці Б.Хмельницького, керував транспортним засобом «Даф», державний номерний знак НОМЕР_1, буксируючи напівпричіп, державний номерний знак НОМЕР_2, був зупинений працівниками поліції з тих підстав, що ним порушено вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», за що ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, у звязку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 255 грн.

Далі позивач зазначив, що винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення.

Також, інспектор відмовився від надання доказів порушення правил дорожнього руху, а також порушив право захист,а тому вважає, зазначену постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП.

Згідно ухвали суду від 10 січня 2019 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує та прохає скасувати постанову, оскільки порушення ПДР не допускав.

Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив до суду не направив.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, пояснення до суду не направила.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно положень ст. 258 КАС України передбачено, що даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність спору.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається із постанови серії ДПО18 № 213011 по справі про адміністративне правопорушення, 30.12.2018 року о 13:20 год. м. Сторожинець по вулиці Б.Хмельницького, позивач в керував транспортним засобом DAF XF, державний номерний знак НОМЕР_1, буксируючи напівпричіп, державний номерний знак НОМЕР_2, у м. Сторожинець на вулиці ОСОБА_3, не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 3.3 ПДР України та був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 255,00 грн.

П 3.3 ПДР України передбачено, заборона руху вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Ч.1 ст.122 КУпАП, визначено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Інструкції 1395(додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідачем на підтвердження зазначених в постанові доводів та спростування доводів позивача не надано жодного належного доказу, передбаченого статтею 251 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем надано не надано ніяких доказів до суду.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про незаконність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 229, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_2, третя особа: Сторожинецький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 213011 від 30.12.2018 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серія ДПО18 № 213011 від 30.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 255 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Козельщинський районний суд.

Суддя