Справа № 760/14112/18
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/453/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі судді Лазаренко В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Оштинар Артура Юрійовича про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2018 позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача, інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Оштинар А.Ю., щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП); скасувати винесену відповідачем постанову у справі про адміністративне правопорушення серія НК №762325 від 20.05.2018, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.05.2018 о 02.05 він керував автомобілем НОМЕР_1, рухався по Кільцевій дорозі в м. Києві та був зупинений уповноваженими посадовими особами патрульної поліції за адресою вулиця Зодчих, 5, з підстав порушення ним вимог дорожнього знаку 4.2 Правил дорожнього руху під час виїзду з вулиці Зодчих на Кільцеву дорогу. В наступному на місці зупинки відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. Дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень, та зазначене рішення, він вважає протиправними, вказуючи на порушення відповідачем вимог ст.ст. 245, 278-280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та процедури її розгляду, забезпечення його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП. Зокрема, звертає увагу на те, що порушення правил дорожнього руху, про які вказано відповідачем у оскаржуваній постанові він не допускав, оскаржувана постанова винесена відповідачем за відсутності доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, т.я. фактично він не здійснював рух по вулиці Зодчих, а рухався по Кільцевій дорозі в сторону м. Вишневе та навпроти вулиці Зодчих здійснив лівий розворот, дотримуючись ПДР. Також вказує на те, що відповідачем допущено порушення ст. 276 КУпАП, яка визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто, за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу, в той час як справа відносно нього була розглянута на місці зупинки автомобілю, без проведення підготовки до її розгляду.

Ухвалою судді від 04.06.2018 в справі відкрито провадження, прийнято рішення про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів у відповідності до вимог ст. 174 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) надіслані відповідачу та вручені 16.10.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

01.11.2018 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, у якому остання просить відмовити в задоволенні позову, вказує, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення винесена відповідачем з дотриманням вимог закону.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2018 о 02.05 позивач, ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, та був зупинений уповноваженими посадовими особами патрульної поліції з підстав порушення ним Правил дорожнього руху за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 5.

На місці зупинки відповідачем, інспектором роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Оштинар А.Ю., відносно позивача розглянуто справу про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду справи відповідач виніс постанову серії НК №762325 від 20.05.2018, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до зазначеної постанови відповідач встановив, що позивач 20.05.2018 о 02.05, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Зодчих, 5 в м. Києві, здійснив виїзду на Кільцеву дорогу з порушенням вимог дорожнього знаку 4.2 Правил дорожнього руху.

Вказані дії позивача відповідач кваліфікував за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою передбачено склад адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона якого включає порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Позивачем оспорюються правомірність дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та винесена постанова, з огляду на порушення відповідачем вимог ст.ст. 245, 276, 278-280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та процедури її розгляду, забезпечення прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП, розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу.

Позивач вказує серед іншого на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не було забезпечено можливості користуватися у повному обсязі його правами, зокрема, користуватися при розгляді справи юридичною допомогою адвоката, в також на відсутність з його буку порушення Правил дорожнього руху.

Частиною першою ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі змісту ст. 288 КУпАП, ст.ст. 19, 20 КАС України слідує, що рішення, дія чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Надаючи оцінку аргументам позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення встановлений розділом IV КУпАП.

Положеннями КУпАП визначено органи (посадові особи), уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, порядок їх розгляду.

Пунктами 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено склад адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона якого полягає, в т.ч., у порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

За ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122 покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у пункті 1 розділу ІІІ, пунктах 1-2 розділу ІV передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до положень частини другої статті 283 КУпАП, постанова, серед іншого, повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, в т.ч., про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати.

Відповідно до вимог пункту 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та ст. 278 КУпАП, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Положеннями ст. 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед іншого, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно частин другої та третьої ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, дотримання вимог закону, якими визначено порядок та ін. процесуальні питання розгляду справи про адміністративне правопорушення є необхідною умовою законності прийнятого за результатами її розгляду рішення. Таке рішення не може бути визнане законним, якщо порушення закону, допущене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було істотним та призвело до ущемлення прав та інтересів учасника справи. Не може бути визнане обґрунтованим рішення, прийняте без урахуванням усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд знаходить позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови обґрунтованими.

Порушення закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення, про допущення яких відповідачем стверджує позивач, зокрема, не з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, внаслідок порушення процедури її розгляду, не забезпечення у повному обсязі його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП, визнаються судом істотними, які порушують законні права та інтереси позивача.

Згідно правил установлених ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача не подано жодного доказу на підтвердження правомірності дій відповідача та оскаржуваної постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою /рішення від 18 вересня 2015 року у справі «Ушаков та Ушакова проти України» п. 78, заява № 10705/12; рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п. 161, Series А заява №25/

За таких обставин оскаржувана постанова не може бути визнана законною, оскільки з боку відповідача на надано доказів, які підтверджують правомірність прийнятого ним рішення, а доводи позивача про порушення відповідачем вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо не з'ясування всіх обставин, які мають значення для її вирішення, не забезпечення у повному обсязі його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП, визнані судом істотними, які порушують законні права та інтереси позивача.

Разом з цим, доводи позивача про відсутність у відповідача підстав для розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення за наслідками такого розгляду оскаржуваної постанови на місці зупинки транспортного засобу, суд знаходить безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях законодавства, якими урегульовано спірні правовідносини.

Можливість відповідача діяти у такий спосіб витікає з приписів ст.ст. 276, 258 КУпАП, положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Стаття 276 КУпАП в частині першій передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Офіційне тлумачення зазначеної норми надано в Рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2015 від 26.05.2015, згідно якого, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, положення ст. 258 КУпАП вказують на те, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Отже, у даному випадку з боку відповідача не мало місця порушення вимог ст. 276 КУпАП, як про це стверджується відповідачем.

Таким чином доводи позивача про відсутність у відповідача підстав для розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення за наслідками такого розгляду оскаржуваної постанови на місці зупинки транспортного засобу судом до уваги не приймаються, однак, з урахуванням вищевикладених обставин, зазначене не є підставою для відмови в задоволенні позову.

Частиною першою ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для цілей Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що позивачем не вказано, які конкретно дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності він просить визнати протиправними, позов належить задовольнити частково, скасувати постанову відповідача, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як незаконну та закрити провадження у справі.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 6-9, 19-20, 72-78, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 /адреса: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2/ до інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Оштинар Артура Юрійовича /адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9/ про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену інспектором роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Оштинар Артуром Юрійовичем, серії НК №762325 від 20 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Учасники справи мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Лазаренко В.В.