Справа № 521/21242/18
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/46/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Бєрової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до лейтенанта поліції інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Тельнюк Олександра Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 року, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси суду з адміністративним позовом до лейтенанта поліції інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Тельнюк О.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії року ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 року, обґрунтовуючи його тим, що 28.11.2018 року приблизно об 21:30 керував автомобілем Chevrolet Volt держ. номер НОМЕР_1 та рухався по вулиці Чорноморського козацтва. Після повороту на Миколаївську дорогу проїхав близько 100 метрів та побачив автомобіль патрульної поліції, який рухався на зустріч. Проїхавши повз нього поліцейські розвернулись, наздогнали та зупинили транспортний засіб під його керуванням. В процесі розмови лейтенант патрульної поліції Тельнюк О.В. повідомив, що позивач рухався по реверсній смузі при вимкнених сигналах реверсивних світлофорів. Позивач зауважив, що на вулиці темна пора доби, освітлення дороги не працює, а ліхтарі на узбіччях на дають водіям розрізнити чи наявні над дорогою світлофори реверсного руху. Після зупинки його автомобілю та спілкування з поліцейським він придивився та помітив що дійсно на розтяжці над дорогою наявні світлофори реверсивного руху, проте вони чорного кольору та нічим не підсвічені, отже побачити їх під час руху неможливо. Після цього лейтенант патрульної поліції Тельнюк О.В. повідомив, що виносить постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху, на що ОСОБА_2 заявив клопотання про надання можливості скористатись правом на правову допомогу та викликати захисника і запропонував проїхати до найближчого відділу поліції для розгляду справи там. Проте дане клопотання було проігноровано та через 30 секунд Тельнюк О.В. видав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді чеку. Тельнюк О.В. повідомив, що на позивача накладено штраф в розмірі 425 гривень. В свою чергу позивач зауважив, що його дії не мали наслідком завдання будь-кому шкоди та не створювали небезпеки дорожнього руху. При цьому державна політика в України на сьогоднішній день передбачає, що особа не може бути притягнута до відповідальності за правопорушення та навіть за злочин, за відсутності факту настання будь-яких суспільно небезпечних наслідків у вигляді шкоди. Далі у адміністративному позові ОСОБА_2 вказує, що категорично не погоджується з постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 року, вважає її протиправною у зв'язку з наступним. На в'їзді з вулиці Чорноморського козацтва на Миколаївську дорогу розміщено дорожній знак 5.18., який відповідно до ПДР показує дозволений напрямок руху по смузі. Поряд з цим знаком розміщена табличка 7.4.4. на якій зображено час доби, протягом якого діє знак, а саме 15:00 - 21:00. Проте 28.11.2018 року коли він під'їхав до перехрестя то побачив лише знак 5.18, відповідно до якого і повернув на смугу руху, на якій був зупинений поліцією. Табличку ж до знаку він не побачив, оскільки вона розміщена на розтяжці довжиною понад 50 метрів, та дорожні знаки на якій дуже сильно хитались на вітру. Виїхавши ж на Миколаївську дорогу позивач не бачив світлофорів реверсивного руху, оскільки вони були вимкнені, чорного кольору без світлоповертальних матеріалів та неосвітлені. Відповідно до п. 8.1., 8.2-1. Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Згідно п. 7.16 ДСТУ 4092-2002. «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки», розташованість дорожніх світлофорів (окрім транспортних типу 3 та пішохідних) повинна забезпечувати видимість їх сигналів на відстані не меншій ніж 100 м з будь-якої смуги руху, на яку поширюється їх дія, за будь-яких погодних умов. Таким чином позивач наголошує, що лейтенант патрульної поліції Тельнюк О.В. протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності, адже він не бачив та не міг бачити ані дорожньої таблички на в'їзді на Миколаївську дорогу, ані реверсивних світлофорів. Позивач звертає увагу суду, що крім того, ОСОБА_1 допустив численні порушення вимог КУпАП під час винесення щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення. Так, в порушення вимог ст. 279 КУпАП, Тельнюк О.В. не повідомив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не роз'яснив його права та обов'язки. Клопотання позивача про надання можливості скористатись допомогою захисника було проігноровано та йому не надано можливості звернутись по правову допомогу адвоката, зокрема отримати безоплатну правову допомогу, яка о 21:45 вже не надавалась. Оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена буквально за декілька хвилин, без фактичного розгляду справи про адміністративне правопорушення, з численними порушеннями вимог КУпАП, що призвело до незаконного накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Лейтенант патрульної поліції Тельнюк О.В., в порушення норм закону та ст.ст. 251, 252 КУпАП, не взяв до уваги усних пояснень, не запропонував надати пояснення в письмовому вигляді, не здійснив належного дослідження доказів у справі та не оцінив їх на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а обмежився лише власною суб'єктивно думкою, що начебто ОСОБА_2 винний в порушенні ПДР.

11 лютого 2019 року до канцелярії суду ОСОБА_2 подано клопотання в якому вказується, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності.

Відповідач - лейтенант поліції Управління патрульної поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду адміністративного позову повідомлений належним чином, відзив на адміністративний позов не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року лейтенантом поліції інспектором 1 батальйону 4 роти УПП в Одеській області Тельнюк Олександром Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 року,якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Як вбачається зі змісту постанови, поліцейським встановлено, що 28.11.2018 року об 21:06:40 годині у м. Одесі ОСОБА_2 керуючи автомобілем Chevrolet Volt держ. номер НОМЕР_1 та рухався по вулиці Миколаївська дорога, 135 здійснив виїзд на полосу реверсного руху при вимкнених сигналах реверсних світлофорів, чим порушив п.8.7.4., чим порушив п.8.7.3 ПДР - Порушення проїзду на заборонений сигнал світлофору.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідач - лейтенант поліції Управління патрульної поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області відзив проти позову не подав, матеріали відеозапису з місця події суду не представив.

Відповідно до п. 8.1., 8.2-1. Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Згідно п. 7.16 ДСТУ 4092-2002. «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки», розташованість дорожніх світлофорів (окрім транспортних типу 3 та пішохідних) повинна забезпечувати видимість їх сигналів на відстані не меншій ніж 100 м з будь-якої смуги руху, на яку поширюється їх дія, за будь-яких погодних умов.

Відповідно до вимог ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Суд вважає, що наданими матеріалами не доведена вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 122, 293 КУпАП України, ст.ст. 6, 9, 77, 90, 227-228, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до лейтенанта поліції інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Тельнюк О.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 року - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 761016 від 28.11.2018 року лейтенанта поліції інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Тельнюк Олександра Васильовича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів.

Головуючий: