Справа № 160/7477/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2018 року Справа № 160/7477/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі Чорній М.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_1 представника відповідачів ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон Логістік до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області /відповідача-1/, Державної фіскальної служби України /відповідача-2/ про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії, -
У жовтні 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ТОВ Еталон Логістік, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, (том 3, а.с. 63-71) позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати наступні рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області: рішення № 826106/40764392 від 03.07.2018 року; рішення № 823030/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823005/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823004/40764392 від 02.07.2018 року; рішення №822995/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823001/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822988/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822985/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823029/40764392 від 02.07.2018 року; рішення №823003/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823031/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822990/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823006/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823009/40764392 від 02.07.2018 року; рішення №823007/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823023/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823013/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823012/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 823008/40764392 від 02.07.2018 року; рішення №823015/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822970/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822974/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822951/40764392 від 02.07,2018 року; рішення № 822961/40764392 від 02.07.2018 року; рішення №822958/40764392 від 02.07,2018 року; рішення № 822957/40764392 від 02.07.2018 року; рішення №822981/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822953/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822983/40764392 від 02.07.2018 року; рішення №822955/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822964/40764392 від 02.07.2018 року; рішення №822978/40764392 від 02.07.2018 року; рішення № 822980/40764392 від 02.07.2018 року;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, у той же час, згідно квитанцій № 1, до усіх перелічених податкових накладних вбачається, що податкові накладні було прийнято, проте їх реєстрацію зупинено. У кожному випадку підставою для зупинення у квитанціях № 1 зазначено, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.41. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки він здійснює реальну та законну господарську діяльність, що підтверджується поданими документами. Визначаючи відповідну підставу для відмови у реєстрації податкової накладної, обов'язково зазначається «Додаткова інформація (вказати конкретні документи)», проте, в оскаржуваних рішеннях у кожному випадку у відповідному полі рішення лише міститься прочерк та не зазначені конкретні документи, які нібито складені з порушенням законодавства, та не вказано, які саме вимоги законодавства було порушено при складанні документів, тобто, в оскаржуваних рішеннях відповідачем взагалі не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкової накладної. Враховуючи вищевикладене, позивач не погоджується з прийнятим рішенням відповідача щодо відмови в реєстрації вищезазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому, а просить суд оскаржувані рішення скасувати та зобов'язати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою подання, вищезазначена податкові накладні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2018 року у даній справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та зазначила, що вищезазначені податкові накладні були зупинені у звязку із невідповідністю вимогам п.14, 15 Порядку. В ході аналізу господарських операцій та наданих первинних документів встановлено, що платник надає: транспортні послуги по території України. Для здійснення транспортно-експедиційних послуг залучає ТОВ «Алькор некст» (код 31384678, ДПІ у Шевченківському районі м.Київа), який згідно даних ДФС не володіє достатньою технічно матеріальною базою (транспортними засобами), балансова вартість основних фондів станом на 01.01.2017 року становить 275,5 тис.грн. Крім того, наявні факти невідповідності дати товарно-транспортної накладної даті акту наданих послуг.
Представник відповідачів також зазначила, що відповідно до норм чинного законодавства повноваження ДФС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному державному органу та особам уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення, тому позовні вимоги ТОВ «Еталон Логістик» про зобовязання ДФС України зареєструвати вищезазначені податкові накладні є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладні є передчасним.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
ПП «Чугуївський завод мінеральних вод» належним чином розрахувалось за надані послуги, про що свідчать виписки по рахунку позивача за 17.08.2017 р., 01.09.2017 р., 15.09.2017 р., 18.09.2017 р.
ТОВ «АТЛАНТІС» належним чином розрахувалось за надані послуги, про що свідчать виписки по рахунку позивача за 15.09.2017 р., 27.09.2017 р. та 23.10.2017 р.
Вказані податкові накладні було надіслано відповідачу для реєстрації.
Згідно Квитанцій № 1 до усіх перелічених податкових накладних вбачається, що податкові накладні було прийнято, проте, їх реєстрацію зупинено.
У кожному випадку підставою для зупинення квитанціях № 1 зазначено, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 49.41. Податковим органом запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
25.06.2018 року позивачем до відповідача було направлено відповідні повідомлення, разом із первинними документами про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, проте, відповідачем прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, а саме: Рішення № 826106/40764392 від 03.07.2018 року; Рішення №823030/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823005/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823004/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822995/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823001/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822988/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822985/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823029/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823003/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823031/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822990/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823006/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823002/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823009/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823007/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823023/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823013/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823012/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823008/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823015/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822970/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822974/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822951/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822961/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822958/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822957/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822981/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822953/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822983/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822955/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822964/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822978/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822980/40764392 від 02.07.2018 року.
Відповідно до усіх вказаних рішень підставою для відмови в реєстрації податкових накладних зазначено «Надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».
Постановою КМУ № 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних(далі - Реєстр).
Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з п.12 Порядку, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно пунктів 14, 15 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.
Як передбачено п.20, 21, 22 Порядку, комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до пунктів 1, 2 Наказу Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 року «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (що був чинний в період винесення оскаржуваних рішень) оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Відповідно до п. 6 Критеріїв, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Як видно із Додатку № 2 до вказаного Порядку, зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ, яким встановлено форму оскаржуваних рішень, визначаючи відповідну підставу для відмови у реєстрації податкової накладної, обов'язково зазначається «Додаткова інформація (вказати конкретні документи)».

Проте, податковий орган в оскаржуваних рішеннях у відповідному полі не зазначив конкретні документи, які нібито складені з порушенням законодавства та не вказав, які саме вимоги законодавства було порушено позивачем при складанні документів, а у відповідній графі кожного рішення, де повинен бути зазначений перелік документів, які складені з порушенням, містяться прочерки, що свідчить про відсутність порушень.

Суд критично ставиться до твердження фіскального органу стосовно того, що у останнього відсутні повноваження реєструвати податкові накладні, оскільки відповідачу, як Комісії регіонального рівня, такі повноваження надані згідно Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 року.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 24.10.2013 №1486/12/13-13, у відповідності до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обовязком постачальника товарів чи послуг.

Цьому обовязку кореспондує обовязок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При розвязанні спорів, повязаних з оскарженням неприйняття податкових накладних для їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, суди повинні враховувати, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобовязань за відповідний звітний період.

Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Як визначено положеннями пп.201.16.4. п.201.16. ст.201 ПК України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно з ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як слідує зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Також, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Суд зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Враховуючи всі обставини в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову повністю з викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відмову у реєстрації податкових накладених: Рішення №826106/40764392 від 03.07.2018 року; Рішення №823030/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823005/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823004/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822995/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823001/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822988/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822985/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823029/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823003/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823031/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822990/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823006/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823002/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823009/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823007/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823023/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823013/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823012/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823008/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №823015/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822970/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822974/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822951/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822961/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822958/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822957/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822981/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822953/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822983/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822955/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822964/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822978/40764392 від 02.07.2018 року; Рішення №822980/40764392 від 02.07.2018 року.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою подання, наступні податкові накладні: №416 від 21.07.2017 року на суму ПДВ 2500 грн., виписану на Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАПОРОЖГРИБ, ІПН 16; №471 від 23.08.2017 року на суму ПДВ 1250 грн., №62 від 02.08.2017 року на суму ПДВ 2583,33 грн., №194 від 09.08.2017 року на суму ПДВ 916,67 грн., №151 від 07.08.2017 року на суму ПДВ 1083,33 грн., №191 від 09.08.2017 року на суму ПДВ 750 грн., №56 від 02.08.2017 року на суму ПДВ 916,67 грн., №58 від 02.08.2017 року на суму ПДВ 2500 грн., №371 від 18.08.2017 року на суму ПДВ 1250 грн., №431 від 21.08.2017 року на суму ПДВ 1250,00 грн., №175 від 08.08.2017 року на суму ПДВ 1250 грн., №192 від 09.08.2017 року на суму ПДВ 833,33 грн., №154 від 07.08.2017 року на суму ПДВ 1333,33 грн., №155 від 07.08.2017 року на суму ПДВ 2333,33 грн., №176 від 08.08.2017 року на суму ПДВ 1833,33 грн., №193 від 09.08.2017 року на суму ПДВ 950 грн., №212 від 10.08.2017 року на суму ПДВ 1833,33 грн., №611 від 30.08.2017 року на суму ПДВ 1250 грн., №591 від 29.08.2017 року на суму ПДВ 1250 грн., №632 від 31.08.2017 року на суму ПДВ 1250 грн., №592 від 29.08.2017 року на суму ПДВ 833,33 грн., виписані на Приватне підприємство Чугуївський завод мінеральних вод, ІПН 62; №236 від 11.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн., №237 від 11.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн., №315 від 15.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн., №238 від 11.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн., №256 від 12.08.2017 року на суму ПДВ 866 67 грн., №257 від 12.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн.. №313 від 15.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн., №314 від 15.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн.. №393 від 19.08.2017 року на суму ПДВ 950 грн., №335 від 16.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн., №336 від 16.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн., №455 від 22.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн. та №456 від 22.08.2017 року на суму ПДВ 866,67 грн., виписані на Товариство з обмеженою відповідальністю АТЛАНТІС, ІПН 62.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон Логістік судові витрати по справі в розмірі 1762 грн.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Еталон Логістік судові витрати по справі в розмірі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 11.01.2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 11.01.2019 року Суддя З оригіналом згідно Суддя ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_3