Справа № 140/319/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 лютого 2019 року ЛуцькСправа № 140/319/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Плахтій Н.Б., вивчивши позовну заяву фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 17.08.2015 №.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як слідує із тексту позовної заяви, позивачем заявлено майнову позовну вимогу до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.08.2015 №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 276441,52 грн., в тому числі: за основним платежем - 221153,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 55288,31 грн. Відтак, судовий збір в даному випадку підлягає сплаті у сумі 2764,42 грн. (276441,52 грн. х 0,01 = 2764,42 грн.).

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України, частини другої статті 4 Закону №3674-VI до позовної заяви долучено квитанцію №68 від 06.02.2019 про сплату судового збору в сумі 768,40 грн., тобто, у меншому розмірі, ніж визначено законодавством. Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 1996,02 грн.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частинами другою та третьою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України), з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При цьому статтею 102 ПК України встановлено строк давності 1095 днів.

Отже, строк звернення платника податків до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення становить 1095 днів.

Як вбачається з адміністративного позову, ОСОБА_1 оскаржує податкове повідомлення-рішення №, винесене Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області 17.08.2015, однак з даним позовом звернувся до суду 08.02.2019, тобто з пропуском визначеного статтею 102 ПК України строку.

За приписами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається із матеріалів адміністративного позову, ОСОБА_1 подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Дана заява мотивована тим, що на момент направлення акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивач за адресою: АДРЕСА_2, яка вказана в листі контролюючого органу, не перебував та не проживав, оскільки з 20.06.2014 знятий з даної адреси реєстрації та зареєстрований з 20.07.2014 за адресою: АДРЕСА_3, а з 11.11.2015 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. При цьому також зазначив, що про існування акту перевірки та податкового повідомлення-рішення йому стало відомо після отримання матеріалів справи №0340/1466/18 за позовом Головного управління ДФС у Волинської області про стягнення з нього суми податкового боргу.

Вирішуючи питання наявності у позивача ОСОБА_1 поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Так, згідно з п.п.16.1.11 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи підприємця.

Із урахуванням наведеного, обов'язок щодо визначення податкової адреси покладено законом на платника податків. Останній зобов'язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою, яка визначена ним податковою адресою та за якою контролюючий орган надсилає адресовану платнику податків кореспонденцію.

В разі невиконання цього обов'язку платник податків не вправі посилатися на неотримання ним кореспонденції від контролюючого органу як на обставину, що звільняє його від відповідальності у зв'язку із настанням негативних для нього наслідків.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2013 №755-IV.

Відповідно до ч.1 ст.7 цього Закону ЄДР створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з ЄДР.

Статус документів та відомостей, внесених до ЄДР, передбачений ст.10 вказаного Закону. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою стороною.

Згідно з п.9 ст.65 ПК України самозайняті особи зобов'язані подавати до контролюючих органів за місцем свого обліку відомості про зміну облікових даних протягом місяця з дня виникнення таких змін. Зміни до відомостей про самозайняту особу, які містяться у Державному реєстрі, набирають чинності з дня внесення відповідного запису до такого реєстру.

Пунктом 9.2 Порядку внесення змін до облікових даних платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, визначено, що у разі виникнення змін у даних або внесення змін до документів, що подаються для взяття на облік згідно з цим Порядком, крім змін, які вносяться до Єдиного державного реєстру, та змін, про які платник податків повідомив за основним місцем обліку, платник податків зобов'язаний протягом 10 календарних днів з дня внесення змін до зазначених документів подати до контролюючого органу уточнені документи в такому самому порядку, як і при взятті на облік. Додаткова реєстраційна заява за формами N 1-ОПП, N 5-ОПП подається з позначкою «Зміни» або за формою N 1-РПП - з позначкою «Перереєстрація, зміни».

Відповідно до пункту 10.3 вказаного Порядку платник податків, для якого законом установлені особливості його державної реєстрації та відомості щодо якого не містяться в Єдиному державному реєстрі, зобов'язаний у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання), пов'язаної із зміною адміністративного району, подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням заяву за формою N 1-ОПП, або за формою N 5-ОПП.

При цьому реєстраційна заява за формою N 5-ОПП подається саме особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

До заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач не подав доказів того, що ним у встановлений строк з дня зняття з адреси реєстрації подано контролюючому органу відповідну реєстраційну заяву за формою N 5-ОПП, якою повідомлено про зміну адреси проживання (реєстрації), чи внесені відповідні зміни до ЄДР. Крім того, до вказаної заяви не долучено доказів того, коли саме позивач отримав документи зі справи №0340/1466/18, що позбавляє суд можливості встановити, чи подано даний адміністративний позов без невиправданих зволікань.

З врахуванням вищевикладеного, наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави визнаються судом неповажними, оскільки не містять достатніх та належних обґрунтувань наявності поважних причин пропуску вказаного строку.

Крім того, позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення, яке прийняте Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області, однак відповідачем у адміністративному позові зазначив Головне управління ДФС у Волинській області та при цьому не вказав, чому саме вказаний контролюючий орган повинен відповідати за вимогами до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, яка є юридичною особою та має самостійний статус суб'єкта владних повноважень.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк слід усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання суду:

доказів сплати судового збору в сумі 1996,02 грн.;

заяви про поновлення строку строку звернення до адміністративного суду із наведенням доказів наявності підстав (поважних причин пропуску строку) для поновлення строку;

правового обґрунтування визначення належного відповідача у справі.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Н.Б.Плахтій