Справа № 760/27952/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №50 від 20.07.2018 року, закриття справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та закінчення строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково, а саме скасовано постанову №50 від 20.07.2018 року винесену заступником начальника Головного управління ДФС у Київській області Міюц Оксаною Олександрівною про накладення на ФОП ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ст. 165-1 КУпАП в розмірі 510,00 (п'ятсот десять) гривень та закрито справу про адміністративне правопорушення. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

З урахуванням частини другої статті 12 КАС України, а також беручи до уваги, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.07.2018 року посадовою особою відповідача було розглянуто протокол від 05.07.2018 року №59 і додані до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого винесено постанову №50 про накладання на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн., у зв'язку з вчиненням позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 165-1 КУпАП та п. 2 ч. 1 ст. 7, ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що полягає у порушенні порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зі змісту протоколу від 05.07.2018 року №59 про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення вищезазначених норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було виявлено при проведенні планової документальної перевірки ФОП ОСОБА_2, за результатами якої було складено акт №529/10-36-13-04/НОМЕР_1 від 23.06.2018 року.

У вказаному акті уповноваженою особою відповідача встановлено періоди порушення ФОП ОСОБА_2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Частина 1 ст. 165-1 КУпАП передбачає порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Враховуючи, що платник єдиного внеску зобов'язаний нараховувати та сплачувати єдиний внесок щомісячно, не пізніше 20 числа наступного місяця, правопорушення передбачене ст. 165-1 КУпАП не має ознак триваючого правопорушення.

Як було зазначено вище, останнім з встановлених податковою перевіркою періодів, у якому ФОП ОСОБА_2 було порушено порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є грудень 2017 року, тому передбачений ст.38 КУпАП двомісячний строк мав обчислюватись не від дати складання акту податкової перевірки №529/10-36-13-04/НОМЕР_1 від 23.06.2018 року, а від дати вчинення самого правопорушення.

Таким чином, на час винесення постанови про накладання адміністративного стягнення №50 від 20.07.2018 року сплинув встановлений ст.38 КУпАП строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст.165-1 КУпАП.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідачем при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 165-1 КУпАП не було визначено кваліфікації вчиненого правопорушення, оскільки стаття 165-1 КУпАП містить 7 частин, а яку з них було порушено позивачем посадовою особою ГУ ДФС у Київській області не зазначено.

Таким чином, постанова №50 від 20.07.2018 року не містить опису обставин, встановлених під час розгляду справи та не містить чіткої кваліфікації вчиненого позивачем правопорушення, що також є підставою для скасування оскражуваної постанови.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення від 20.07.2018 року №50 та закриття справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку