Справа № 855/39/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/39/19
УХВАЛА

13 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання незаконними бездіяльності та дій,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, у якому просив визнати незаконними дії та бездіяльність Петра Олексійовича Порошенка щодо неповідомлення прокурору про кримінальне правопорушення щодо підроблення документів з'їзду політичної партії «Могутня Україна».

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що Порошенко П.О. є Гарантом конституційних прав і прав люди, діючим Президентом України, проте останнім було допущено бездіяльність, яка, на думку позивача, призвела до того, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості бути висунутим політичною партією «Могутня Україна» у кандидати на пост Президента України.

Перевіривши подану позовну заяву та її матеріали, суд дійшов висновку, що остання підлягає передачі до іншого суду з огляду на наступне.

Згідно із ч.1 ст. 277 КАС України виборча комісія, кандидат на пост Президента України, партія (блок) - суб'єкт виборчого процесу, виборець, законні права або охоронювані законом інтереси яких порушено, мають право оскаржувати рішення чи дії громадського об'єднання, виборчого блоку, його посадової особи чи повноважного представника, які стосуються виборчого процесу, крім тих рішень чи дій, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян належать до його внутрішньої організаційної діяльності або його виключної компетенції.

Пунктом 6 ч.1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Положеннями цієї норми визначено основні складові виборчого спору, за якими спір повинен виникнути під час виборчого процесу, та правовідносини, в яких виник цей спір, повинні бути пов'язані з виборчим процесом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про місцеві вибори» виборчий процес - це здійснення суб'єктами виборчого процесу відповідних місцевих виборів, визначеними у статті 12 цього Закону, виборчих процедур, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 3 наведеної статті Закону виборчий процес включає такі етапи: 1) утворення одномандатних, територіальних виборчих округів; 2) утворення (у разі необхідності), формування складу територіальних виборчих комісій, утворення дільничних виборчих комісій; 3) складання списків виборців, їх перевірка та уточнення; 4) висування та реєстрація кандидатів; 5) проведення передвиборної агітації; 6) голосування у день виборів; 7) підрахунок голосів виборців, установлення підсумків голосування і результатів місцевих виборів.

Пов'язаність правовідносин з виборчим процесом полягає в тому, щоб ці правовідносини виникли в межах виборчого процесу й стосувалися підготовки та проведення виборів.

Спори, які виникли поза межами виборчого процесу або не стосуються виборчого процесу (проведення та підготовки виборів), не належать до виборчих спорів у розумінні КАС України, а тому визначення судової юрисдикції таких спорів та їх розгляд здійснюється в загальному порядку.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 01.11.2013 № 15 «Про практику застосування адміністративними судами положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду спорів щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом» спори, які виникли поза межами виборчого процесу або не стосуються виборчого процесу (проведення та підготовки виборів), не належать до виборчих спорів у розумінні КАС України, а тому визначення судової юрисдикції таких спорів та їх розгляд здійснюється в загальному порядку.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів дійти висновку, що позовна заява ОСОБА_2 (громадянина України), який звернувся до суду не за захистом виборчих прав, а за захистом інших прав, свобод та інтересів та/або поза межами виборчого процесу, має розглядатися за загальними правилами, встановленими КАС України.

Щодо врегулювання питання про розгляд даного позову, зокрема, за якою саме підсудністю, він має бути розглянутий, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачені питання, які з'ясовує суддя після одержання позовної заяви, серед яких, зокрема, чи подано її з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про передачу цієї позовної заяви за підсудністю до Верховного Суду, як суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 22 КАС України передбачено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Отже, законодавцем встановлено вичерпний перелік суб'єктів владних повноважень, які можуть бути відповідачами у справах, що підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, а саме: Центральна виборча комісія, Верховна Рада України, Президент України, Вища ради правосуддя, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

Особливості провадження у справах зазначеної вище категорії передбачено ст. 266 КАС України.

Отже, за загальним правилом, судами, які вирішують адміністративні справи у першій інстанції є місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди). І лише у встановлених процесуальним законом випадках певні категорії спорів підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначені обставини справи, предмет позову та склад учасників справи, дана позовна заява не підсудна Шостому апеляційному адміністративному суду, як суду першої інстанції, а підсудна Верховному Суду, відповідно до ч. 4 ст. 22 КАС України, яка містить імперативний характер.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КАС України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 29 цього Кодексу.

Правовими положеннями п. 2 ч.1 ст. 29 КАС України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, зокрема, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що дану позовну заяву слід передати за підсудністю до Верховного Суду, як суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 29, 30, 171, 266, 294, 295-297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання незаконними бездіяльності та дій, передати за підсудністю до Верховного Суду.

Надіслати копію ухвали про передачу позовної заяви та доданих до неї матеріалів ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом встановленого адміністративним судочинством строку, з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.