Справа № 160/1408/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 лютого 2019 року Справа № 160/1408/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши матеріали заяви Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецхім-КР" про підтвердження адміністративного арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 року о 13 годині 31 хвилин Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося до суду із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецхім-КР", в якому просить підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна ТОВ "Спецхім-КР" ().

Ухвалою суду від 12.02.2019 року зазначена заява була залишена без руху на підставі ч.1 ст.169 та ч.3 ст.283 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов'язано заявника усунути недоліки цієї заяви шляхом надання до канцелярії суду документу про сплату (доплату) судового збору у розмірі 159,00 грн. за подання даної заяви до суду у строк до 14:00 години 13.02.2019 року, а також у вказаний строк, зобов'язано заявника надати до суду уточнюючу заяву із зазначенням номерів засобів зв'язку та електронної адресу, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою ст. 283 КАС України, із доказами направлення заяви вказаній стороні та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Представника заявника негайно повідомлено про недоліки заяви та строк виконання вимог ухвали суду від 12.02.2019 року, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

На виконання вимог вказаної вище ухвали, заявником 13.02.2019 року, на електронну адресу суду подано клопотання з проханням відстрочити сплату судового збору за подачу заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податку по цій справі.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що станом на 11.02.2019 року сума дебіторської заборгованості ГУ ДФС у Дніпропетровській області по сплаті судового збору становить 13017960,73 грн. Згідно з показниками зведених кошторисів на 2019 рік по ГУ ДФС у Дніпропетровській області по загальному фонду КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» передбачено 21592500,00 гривень. Находження, які очікуються у лютому 2019 року на сплату судового збору складають 776100,00 грн, у зв'язку із чим заявником було направлено лист до Державної фіскальної служби України з проханням зміни помісячного плану асигнувань та збільшення ГУ ДФС ц Дніпропетровській області помісячного плану асигнувань на 2019 рік. Також, зазначили про те, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя.

Вирішуючи клопотання про відстрочення від сплати судового збору, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст.8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік суб'єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу заяви до суду.

Обмежене фінансування суб'єкта владних повноважень не є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (http://zakon0.rada.gov.ua/laws/show/980_030) зазначено, що «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Суд звертає увагу, що у Прикінцевих положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII, Кабінет Міністрів України зобов'язав забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів з державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щороку затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Доводи клопотання про відстрочення від сплати судового збору не містять доказів, що підтверджують неспроможність позивача як суб'єкта владних повноважень сплатити судовий збір за подання до суду вказаної заяви.

Доданий заявником лист Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про збільшення суми асигнувань від 11.02.2019 року викладеного не спростовує.

Суд зазначає, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

З огляду на викладені обставини, суд не знайшов обґрунтованих підстав для задоволення заявленого клопотання про відстрочення від сплати судового збору, оскільки заявником як суб'єктом владних повноважень подана до адміністративного суду заява на виконання покладених на нього функцій та завдань, а відсутність бюджетного фінансування не є підставою для відстрочення або звільнення від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

Крім зазначеного, невмотивоване відстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

На підставі викладеного суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, станом на 13.02.2019 року 14 години 00 хвилин недоліки заяви Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не усунені.

Крім того, ухвалою суду від 12.02.2019 року, на підставі ч.1 ст.169 та ч.3 ст.283 Кодексу адміністративного судочинства України, заявника зобов'язано усунути недоліки заяви шляхом надання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду уточнюючої заяви із зазначенням номерів засобів зв'язку та електронної адресу, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою ст. 283 КАС України, із доказами направлення заяви вказаній стороні та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску, проте, вказані вимоги ухвали суду заявником виконані не були.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про невиконання позивачем ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року про залишення позовної заяви без руху, що є підставою для її повернення.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору по справі №160/1408/19 - відмовити.

Заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецхім-КР" про підтвердження адміністративного арешту майна - повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до частини 3 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Позивач: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецхім-КР" (50106, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, 1к, ).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені частиною 8 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков