Справа № 2140/1913/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1913/18

Категорія: 3.1.3 Головуючий в І інстанції: Дубровна В.А.

Місце ухвалення: м. Херсон

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

(справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку

письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної міграційної служби України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення УДМС України в Херсонській області про відмову у наданні дозволу на імміграцію громадянину Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язати Управління ДМС України в Херсонській області повторно розглянути по суті заяву громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про надання дозволу на імміграцію в Україну.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що будучи громадянином Соціалістичної Республіки Вєтнам та уклавши шлюб з ОСОБА_10, яка отримала посвідку на постійне проживання на території України, він 22.09.2017 р. подав до УДМС України в Херсонській області заяву про надання дозволу на імміграцію, як чоловіку іммігрантки, на підставі п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію». Проте, 11.09.2018 р. отримав рішення про відмову у наданні йому дозволу на імміграцію в Україну з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про імміграцію». Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки воно не містить жодних конкретних підстав для відмови.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління державної міграційної служби України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення від 17.10.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що позивачем при подачі заяви про надання дозволу на імміграцію вказані недостовірні дані, а саме адрес фактичного місця проживання в Україні, що підтверджується актом та запискою на ім'я позивача, після здійснення посадовими особами УДМС перевірки за місцем проживання позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином Соціалістичної Республіки В'єтнам, що підтверджується копією паспорту тип Р код НОМЕР_1, виданим 28.04.2017 р.

22.08.2017 р. ОСОБА_2 звернувся до Управління ДМС у Херсонській області із заявою про надання дозволу на імміграцію на підставі п. 6 ч. 2 ст. 4 ОСОБА_6 України "Про імміграцію" як особі, дружина якого є іммігрантом.

З метою з'ясування питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених статтею 10 Закону України "Про імміграцію", Управлінням ДМС у Херсонській області на адресу Управління СБУ в Херсонській області були направлені неодноразові запити від 15.09.2017 р., 02.02.2018 р.,03.04.2018 р. та 12.06.2018 р. щодо перевірки наявності чи відсутності підстав для отримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. дозволу на імміграцію в Україну.

16.08.2018 р. листом Управління СБУ в Херсонській області за вих. № 22/20/646-1478 повідомлено Управління ДМС у Херсонській області, що за результатами розгляду запиту щодо перевірки наявності чи відсутності підстав для отримання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Соціальістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. встановлено, що під час подання заяви до УДМС в Херсонській області ОСОБА_2 надав неправдиві відомості щодо адреси свого фактичного місця проживання на території Херсонської області. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 10 Закону України "Про імміграцію" УСБУ в Херсонській області вважає за доцільне відмовити ОСОБА_2 у наданні дозволу на імміграцію.

За результатами розгляду матеріалів справи № 42533 та клопотання громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам про надання йому дозволу на імміграцію в Україну головним спеціалістом відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС України в Херсонській області Штанько Т.С. складено висновок про відмову у наданні дозволу на імміграцію громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2, затверджений 21.08.2018р. начальником УДМС України в Херсонській області Яковенко О.В.

22.08.2018 р. начальником УДМС України в Херсонській області Яковенко О.В. прийнято рішення № 6501.4-12242/65.1-18 про відмову громадянину Соціальістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженцю В'єтнаму паспорт серії НОМЕР_1 від 28.04.2017 р., у наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч.1 ст. 10 ОСОБА_6 України "Про імміграцію".

Вважаючи рішення про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про відмову в наданні дозволу на імміграцію в Україну прийнято за відсутності підстав для застосування п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про імміграцію".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства можуть на підставі Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Умови та порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України «Про імміграцію».

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію, визначає Порядок, який затверджений постановою Кабінетів Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983 (надалі - Порядок).

Згідно ст. 9 Закону України «Про імміграцію», заяви про надання дозволу на імміграцію подаються: 1) Особами, які постійно проживають за межами України, - до дипломатичних представництв та консульських установ України за кордоном за місцем їх постійного проживання; 2) Особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем їх проживання. Термін розгляду заяви про надання дозволу на імміграцію не може перевищувати одного року з дня її подання.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про імміграцію» та п. 11 Порядку, для отримання дозволу на імміграцію разом із заявою надаються такі документи: паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та копія його сторінок; засвідчений у встановленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінок паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними; документ про місце проживання (в Україні та за кордоном); документально підтверджені відомості про склад сім'ї (копія свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, документів про усиновлення тощо).

Пунктом 14 Порядку № 1983 передбачено, що територіальні органи і підрозділи після отримання документів від зазначених у пунктах 12 і 13 цього Порядку органів перевіряють у місячний термін правильність їх оформлення, з'ясовують у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених статтею 10 Закону України "Про імміграцію", надсилають відповідні запити до МВС, органів Національної поліції, регіональних органів СБУ, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужби.

МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба проводять відповідно до компетенції у місячний строк після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, яким дозвіл на імміграцію не надається. Про результати перевірки інформується орган, який надіслав запит. Термін перевірки може бути продовжений, але не більше ніж на один місяць.

Відповідно до приписів п. 16 Порядку № 1983 територіальні органи і підрозділи ДМС аналізують у місячний термін отриману від МВС, органів Національної поліції, регіональних органів СБУ, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужби інформацію та на підставі матеріалів справи приймають рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу.

Таким чином, законодавством регламентовано повноваження органів Державної міграційної служби України здійснювати перевірку законності підстав надання дозволів на імміграцію в Україну та їх скасування у разі виявлення порушень при видачі таких дозволів.

На виконання порядку відповідачем направлено запити від 15.09.2017 року до УСБУ в Херсонській області, Держприкордонслужби України та 02.02.2018 року до сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП України в Херсонській області щодо перевірки наявності чи відсутності підстав отримання дозволу на імміграцію в Україну Позивачу.

17 серпня 2018 року до відповідача надійшов лист УСБУ в Херсонській області від 16.08.2018 р. № 22/20/646-1478 про доцільність відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.4 ч.1 ст.10 Закону України "Про імміграцію", оскільки під час подання заяви до УДМС в Херсонській області надано неправдиві відомості щодо адреси свого фактичного місця проживання на території Херсонської області.

Колегія суддів вважає, що відповідач обґрунтовано звернув увагу на рекомендації Служби безпеки України стосовно надання громадянства позивачу, однак при прийнятті оскаржуваного рішення не здійснив усіх заходів, передбачених Порядком № 1983, а саме.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, висновок головного спеціаліста відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС України в Херсонській області про відмову у наданні дозволу на імміграцію громадянину Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 від 21.08.2018 р. не містить жодної інформації про вчинення дій, спрямованих на підтвердження або спростування інформації, викладеної у листі УСБУ в Херсонській області від 16.08.2018 р., а саме щодо з'ясування факту проживання позивача за вказаною ним адресою.

Більш того, як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, вказаний висновок містить інформацію про те, що надходження негативного висновку УСБУ в Херсонській області за три робочі дні до закінчення граничного терміну розгляду заяви унеможливлює здійснення заходів, передбачених Порядком № 1983, а тому на підставі письмового підтвердження Управління СБУ в Херсонській області про наявність підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, а також у відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про імміграцію" вважає за доцільне відмовити ОСОБА_2 у наданні дозволу на імміграцію в Україну.

Натомість, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про відсутність факту перевірки відповідачем інформації УСБУ в Херсонській області щодо місця проживання позивача, оскільки документи, на які посилається апелянт (копії акту перевірки від 22.08.2018 р. щодо місця проживання громадянина В'єтнаму ОСОБА_2 пояснень ОСОБА_3, доповідної записки заступника начальника Суворовського РВ у м. Херсоні Ступіної О.Г. від 22.08.2018 р. № 129104 щодо здійснення виходу за адресою проживання позивача АДРЕСА_1), були складені вже після затвердження начальником УДМС України в Херсонській області висновку про відмову у наданні дозволу на імміграцію позивачу.

Таким чином, за відсутності належних дій відповідача щодо з'ясування місця проживання позивача, у останнього була відсутня можливість надати пояснення та докази на спростування чи підтвердження обставин викладених у листі УСБУ в Херсонській області від 16.08.2018 р..

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про обґрунтованість прийнятого ним рішення та зазначає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування рішення відповідача, оскільки приймаючи вказане рішення Управління послалося як на підставу відмови на положення п.6 ч.1 ст.10 Закону України "Про імміграцію" (підстави для відмови - в інших випадках, передбачених законом), в свою чергу, як зазначено вище, відповідачем на підставі листа УСБУ в Херсонській області було встановлено надання позивачем неправдивих відомостей щодо адреси свого фактичного місця проживання, що за наявності підтвердження вказаного фату є підставою для прийняття рішення відповідно до п.4 ч.1 ст.10 Закону України "Про імміграцію" (особа зазначила свідомо неправдиві відомості чи подала підроблені документи).

Отже, з урахуванням наведених вище норм права та встановлених обставин по справі, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення відповідач прийняв передчасно, а саме без належного з'ясування вище зазначених обставин щодо надання позивачем даних про його місце проживання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення, яким зобов'язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на імміграцію в Україну.

Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.316, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 лютого 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук