Справа № 810/4813/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2018-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року 810/4813/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Пром Агро Рось" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство "Пром Агро Рось" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.03.2018 №616751/34326378;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування №7 від 06.12.2017 до податкової накладної №54 від 29.08.2017;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.03.2018 №616752/34326378;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування №10 від 07.12.2017 до податкової накладної №53 від 29.08.2017;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.03.2018 №616753/34326378;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування №13 від 08.12.2017 до податкової накладної №52 від 29.08.2017;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.03.2018 №616754/34326378;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування №14 від 08.12.2017 до податкової накладної №67 від 30.08.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмовляючи в реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, контролюючий орган в оскаржуваних рішеннях не зазначив конкретних обставин, які б виключали можливість реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач стверджує, що складені ним розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних не відповідають визначеним у законі критеріям оцінки ризиків, у зв'язку з чим підстави для зупинення їх реєстрації були відсутні. Одночасно з цим позивач звертає увагу суду, що отримавши повідомлення про зупинення реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, контролюючому органу було направлено пояснення та документи, що підтверджують реальність фінансово-господарських операцій, за наслідками яких були складені відповідні розрахунки коригування.

Як зазначає позивач, доданих до повідомлень пояснень та документів контролюючий орган під час прийняття оскаржуваних рішень не врахував, у зв'язку з чим дійшов безпідставних висновків про відмову у реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних.

Відповідачі позов не визнали, подали до суду відзиви на позовну заяву, в яких просили суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій, чим порушено процедуру подачі розрахунків коригування, визначену постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних". Також, відповідачі зазначили, що під час розгляду наданих позивачем документів до повідомлень по розрахункам коригування встановлено неможливість дослідити виписки про повернення коштів та листів на повернення коштів, оскільки дані документи пошкоджено, що унеможливило їх переглянути.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що товариством були надані письмові пояснення та копії документів засоби електронного зв'язку, які були сформовані в програмному забезпеченні "M.e.doc". При цьому, позивач зауважив, що жодним нормативним документом не передбачено, що пошкоджений електронний файл, який направлений контролюючому органу, вважається не поданим.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Також, вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДФС у Київській області, оскільки вказаний контролюючий орган є належним відповідачем стосовно позовних вимог про скасування рішень про відмову в реєстрації розрахунків коригування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 залишено без задоволення клопотання Державної фіскальної служби України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, оскільки, зокрема, таке клопотання подано після закінчення строку для подання відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Приватне підприємство "Пром Агро Рось" () зареєстроване в якості юридичної особи 30.03.2006 за адресою: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Вернадського, буд. 4, кв. 296, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач взятий на облік як платник податків 06.04.2006 в Білоцерківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області за номером запису про взяття на облік 11012, що підтверджується відомостями з ЄДР.

З матеріалів справи вбачається, що 05 січня 2015 року між ПП "Пром Агро Рось" (Постачальник) та ФОП ОСОБА_2 (Покупець) було укладено договір поставки товару №1, пунктами 1.1, 1.2 якого передбачено, що постачальник передає у власність покупця товар в асортименті, кількості та за ціною відповідно до специфікації (накладної, рахунка фактури тощо), що є невід'ємною частиною даного договору, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору. Під товаром, що є предметом поставки за цим договором, розуміється паси, технічна пластина, конвеєрна стрічка, рукава, підшипники, ланцюги та інші гумотехнічні вироби.

Відповідно до п. 3.1 Договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, передбаченої у специфікації (накладній, рахунка фактури тощо), яка є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 4.2 Договору попередня оплата вартості товару перераховується покупцем на поточний рахунок постачальника в розмірі 100%, в строк визначений в рахунку на оплату продавця.

З матеріалів справи вбачається, що ПП "Пром Агро Рось" були складені специфікації від 29.08.2017 №328 на загальну суму 246000,00 грн., від 29.08.2017 №329 на загальну суму 253200,00 грн., від 29.08.2017 №330 на загальну суму 262200,00 грн. та від 29.08.2017 №331 на загальну суму 247200,00 грн.

На виконання взятих на себе обов'язків за Договором ФОП ОСОБА_2 29.08.2017 здійснив попередню оплату замовленого товару на загальну суму 1008600,00 грн. згідно платіжних доручень від 29.08.2017 №6162 на суму 246000,00 грн., від 29.08.2017 №6161 на суму 253200,00 грн., від 29.08.2017 №6159 на суму 262200,00 грн. та від 30.08.2017 №6172 на суму 247200,00 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками.

За фактом настання першої з подій (оплата товару) позивач склав та подав для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: від 29.08.2017 №54 на суму 246000,00 грн., у т.ч. ПДВ 41000,00 грн.; від 29.08.2017 №53 на суму 253200,00 грн., у т.ч. ПДВ 42200,00 грн.; від 29.08.2017 №52 на суму 262200,00 грн., у т.ч. ПДВ 43700,00 грн.; від 30.08.2017 №67 на суму 247200,00 грн., у т.ч. ПДВ 41200,00 грн.

Відповідно до п. 2 Специфікацій №328, №329, №330, №331 товар повинен був бути відвантажений ФОП ОСОБА_2 не пізніше 29 вересня 2017 року, а вразі порушення терміну поставки кошти повертаються покупцеві.

В грудні 2017 року ФОП ОСОБА_2 направив ПП "Пром Агро Рось" листи про повернення частини предоплати, а саме:

- від 06.12.2017 про повернення грошових коштів в сумі 330000,00 грн., перерахованих згідно платіжних доручень: від 29.08.2017 №6161 на суму 67800,00 грн., від 29.08.2017 №6162 на суму 246000,00 грн., від 29.08.2017 №6163 на суму 16200,00 грн.;

- від 07.12.2017 про повернення грошових коштів в сумі 210000,00 грн., перерахованих згідно платіжних доручень: від 29.08.2017 №6159 на суму 24600,00 грн., від 29.08.2017 №6161 на суму 185400,00 грн.;

- від 08.12.2017 про повернення грошових коштів в сумі 549000,00 грн., перерахованих згідно платіжних доручень: від 29.08.2017 №6159 на суму 237600,00 грн., від 30.08.2017 №6172 на суму 247200,00 грн., від 31.08.2017 №6175 на суму 64200,00 грн.

У грудні 2017 року позивачем на користь ФОП ОСОБА_2 було перераховано грошові кошти на загальну суму 1089000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками, а саме:

- згідно платіжного доручення від 06.12.2017 №2424 на суму 330000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення від 07.12.2017 №2423 на суму 210000,00 грн.;

- згідно платіжного доручення від 08.12.2017 №2434 на суму 549000,00 грн.

Відповідно до вимог діючого законодавства позивачем були складені Розрахунки коригування та надіслано їх для реєстрації до Державної фіскальної служби України, а саме:

- Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2017 №7 до податкової накладної від 29.08.2017 №54 на суму ПДВ 41000,00 грн. та обсягу постачання без ПДВ у сумі 205000,00 грн.;

- Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 07.12.2017 №10 до податкової накладної від 29.08.2017 №53 на суму ПДВ 30900,00 грн. та обсягу постачання без ПДВ у сумі 154500,00 грн.;

- Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 08.12.2017 №13 до податкової накладної від 29.08.2017 №55 на суму ПДВ 39600,00 грн. та обсягу постачання без ПДВ у сумі 198000,00 грн.;

- Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 08.12.2017 №14 до податкової накладної від 30.08.2017 №67 на суму ПДВ 41200,00 грн. та обсягу постачання без ПДВ у сумі 206000,00 грн.

За наслідками обробки вказаних Розрахунків коригування, позивач отримав квитанції про зупинення реєстрації Розрахунків коригування від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14.

Підставою для зупинення реєстрації зазначених Розрахунків коригування контролюючим органом в квитанціях вказано таке: "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Відповідно пункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація РК зупинена. РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків визначеним підпунктом 3 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Судом встановлено, що позивачем засобами телекомунікаційного зв'язку направлені повідомлення від 14.03.2018 та від 16.03.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим розрахункам коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14, а саме: договір на поставку товару від 05.01.2015; виписки банку про отримані кошти від 29.08.2017 та від 30.08.2017; листи про повернення коштів від 06.12.2017, від 07.12.2017, від 08.12.2017; виписки банку про повернення коштів від 06.12.2017, від 07.12.2017, від 08.12.2017; специфікації від 29.08.2017 №328, №329, №330, №331; пояснення від 14.03.2018 №20, №21, №22, №23.

З матеріалів справи вбачається, що за результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів Комісією Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації були прийняті рішення:

- від 23.03.2018 №616751/34326378 про відмову в реєстрації Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2017 №7 до податкової накладної від 29.08.2017 №54;

- від 23.03.2018 №616752/34326378 про відмову в реєстрації Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 07.12.2017 №10 до податкової накладної від 29.08.2017 №53;

- від 23.03.2018 №616753/34326378 про відмову в реєстрації Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 08.12.2017 №13 до податкової накладної від 29.08.2017 №55;

- від 23.03.2018 №616754/34326378 про відмову в реєстрації Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 08.12.2017 №14 до податкової накладної від 30.08.2017 №67.

В якості підстави прийняття таких рішень вказано про надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Не погоджуючись з рішеннями, яким відмовлено у реєстрації розрахунків коригування від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі - ПК України, у редакції, чинній на час формування та надіслання податкової накладної на реєстрацію) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (з наступними змінами, далі - Порядок №1246, у редакції, чинній на час формування та надіслання податкової накладної на реєстрацію).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Згідно з пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку №1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Пунктом 3 Порядку №1246 закріплено, що операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, законодавчо закріплено, що після надсилання платником податків складеної ним податкової накладної/розрахунку коригування до ДФС України в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться, серед іншого, перевірка відповідності цієї податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення її реєстрації.

Зі змісту Квитанцій про зупинення реєстрації розрахунків коригування від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14 вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567.

У вказаних Квитанціях вказано, що РК відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків визначеним підпунктом 3 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, на підставі чого було здійснено зупинення реєстрації розрахунків коригування.

Так, критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 р. за № 753/30621 (далі - Критерії, у редакції, чинній на момент формування ДФС України Квитанції №1 щодо зупинення реєстрації спірної ПН в ЄРПН).

Цим же наказом затверджений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік №567, у редакції, чинній на момент формування ДФС України Квитанції №1 щодо зупинення реєстрації спірної ПН в ЄРПН).

Згідно з пунктом 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 1 Переліку №567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд зауважує, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Переліку №567 письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

З матеріалів справи вбачається, що після зупинення реєстрації розрахунків коригування від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14 позивачем 14.03.2018 та 16.03.2018 були направлені до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по розрахункам коригування, реєстрацію яких зупинено, до яких були додані копії документів, а саме: договір на поставку товару від 05.01.2015; виписки банку про отримані кошти від 29.08.2017 та від 30.08.2017; листи про повернення коштів від 06.12.2017, від 07.12.2017, від 08.12.2017; виписки банку про повернення коштів від 06.12.2017, від 07.12.2017, від 08.12.2017; специфікації від 29.08.2017 №328, №329, №330, №331; пояснення від 14.03.2018 №20, №21, №22, №23.

Відповідно до пункту 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117, в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 18-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що в спірних рішеннях комісії Головного управління ДФС у Київській області від 23.03.2018 №616751/34326378, від 23.03.2018 №616752/34326378, від 23.03.2018 №616753/34326378, від 23.03.2018 №616754/34326378 в якості підстави для відмови в реєстрації розрахунків коригування від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14 зазначено про надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Отже, у спірних рішеннях комісії Головного управління ДФС у Київській області фактично було лише процитоване положення пункту 21 Порядку №117, а саме: четвертий абзац цього пункту, тобто викладена загальна норма про складення документів з порушенням вимог законодавства без конкретизації, які саме документи містять недоліки, що не дозволяють приймати їх до податкового і бухгалтерського обліку, та у чому такі недоліки полягають.

Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, визначені Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок роботи комісії).

Згідно з пунктом 7 цього порядку Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше ніж семи членів.

Відповідно до пункту 14 Порядку роботи комісії члени комісії контролюючих органів мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами, поданими на розгляд комісії, та брати участь у їх перевірці; переглядати всю інформацію про платників податку на додану вартість, наявну в ДФС.

Згідно з пунктом 17 Порядку роботи комісії засідання комісії контролюючого органу є правомочним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу.

Засідання комісії контролюючого органу проводиться обов'язково кожного робочого дня, а в разі наявності документів для розгляду - два рази на день.

Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні.

Пунктом 22 Порядку роботи комісії передбачено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи:

- доповідь секретаря комісії;

- доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби);

- внесення пропозицій членами комісії, їх обговорення;

- оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання;

- голосування;

- оголошення головою комісії результатів голосування;

- оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання.

Таким чином, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування потребує проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

У той же час, суд звертає увагу на те, що у спірних рішеннях комісії Головного управління ДФС у Київській області від 23.03.2018 №616751/34326378, від 23.03.2018 №616752/34326378, від 23.03.2018 №616753/34326378, від 23.03.2018 №616754/34326378 про відмову в реєстрації розрахунків коригування від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14 не зазначено, які саме документи, надані позивачем, були складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію Розрахунків коригування; комісією ГУ ДФС у Київській області не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, яких саме документів, окрім тих, що були надані позивачем, не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію розрахунків коригування.

Також, зміст оскаржуваних рішень та відзиву на позовну заяву дає підстави стверджувати, що комісія ГУ ДФС у Київській області, розглядаючи подані позивачем документи, не перевіряла їх відповідність вимогам чинного законодавства (наявність обов'язкових реквізитів, дотримання встановленої законом форми тощо), не з'ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.

У той же час, аналіз наданих позивачем згідно з вичерпним переліком документів та пояснень свідчить про відсутність у них дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Водночас, суд зауважує, що оскаржувані рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області від 23.03.2018 №616751/34326378, від 23.03.2018 №616752/34326378, від 23.03.2018 №616753/34326378, від 23.03.2018 №616754/34326378 про відмову в реєстрації розрахунків коригування від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14 фактично не містять чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття комісією рішень про відмову в реєстрації Розрахунків коригування, що свідчить про їх необґрунтованість.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Однак, під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття оскаржуваних рішень та неврахування наданих позивачем до контролюючого органу документів, а отже, не довів правомірності своїх рішень.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та ФОП ОСОБА_2, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані позивачем, комісія ГУ ДФС у Київській області не мало правових підстав для прийняття рішень про відмову в реєстрації розрахунків коригування від 23.03.2018 №616751/34326378, від 23.03.2018 №616752/34326378, від 23.03.2018 №616753/34326378, від 23.03.2018 №616754/34326378.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування рішень комісії ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.03.2018 №616751/34326378, від 23.03.2018 №616752/34326378, від 23.03.2018 №616753/34326378, від 23.03.2018 №616754/34326378.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання зареєструвати в ЄРПН розрахунки коригування від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14, суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов'язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм їх подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на ДФС України.

Згідно з п.п.201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПК України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічні положення закріплено в пункті 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117.

При цьому, згідно з нормами п. 19, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданих розрахункам коригування. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява №28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Враховуючи встановлені судом обставини протиправного прийняття комісією ГУ ДФС у Київській області рішень про відмову в реєстрації Розрахунків коригування в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН спірні Розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 06.12.2017 №7, від 07.12.2017 №10, від 08.12.2017 №13, від 08.12.2017 №14.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачі як суб'єкти владних повноважень не надали суду доказів на підтвердження правомірності своїх рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 14096,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 10.09.2018 №578 на суму 7364,00 грн. та від 24.09.2018 №612.

Оскільки у спірних правовідносинах права позивача були порушені внаслідок протиправних дій Головного управління ДФС у Київській області, що виразились у прийнятті останнім протиправних рішень про відмову у реєстрації розрахунків коригування, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.03.2018 №616751/34326378.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.03.2018 №616752/34326378.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.03.2018 №616753/34326378.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 23.03.2018 №616754/34326378.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування №7 від 06.12.2017 до податкової накладної №54 від 29.08.2017.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування №10 від 07.12.2017 до податкової накладної №53 від 29.08.2017.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування №13 від 08.12.2017 до податкової накладної №52 від 29.08.2017.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування №14 від 08.12.2017 до податкової накладної №67 від 30.08.2017.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Пром Агро Рось" () сплачений судовий збір у розмірі 14096,00 грн. (чотирнадцять тисяч дев'яносто шість грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.