Справа № 540/100/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

14 лютого 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/100/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С. ,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Херсонська виправна колонія (№ 61)" про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Державної установи "Херсонська виправна колонія (№ 61)" (далі-відповідач), в якому просить:

- зобов'язати державну установу «Херсонська виправна колонія (№ 61)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму невиплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме 12 років;

- стягнути з державної установи «Херсонська виправна колонія (№ 61)» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 29.10.2015 по 08.01.2019;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання державної установи «Херсонська виправна колонія (№ 61)» у місячний строк з моменту набуття судового рішення законної сили подати до Херсонського окружного адміністративного суду звіт про його виконання.

Ухвалою від 11.01.2019р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження на 28.01.2019р.

Ухвалою суду від 25.01.2019р. позивачу повернута заява про уточнення розміру позовних вимог, на підставі ч.7 ст.47 КАС України, тобто у зв'язку із поданням заяви без дотримання вимог процесуального законодавства.

У судове засідання, призначене на 28.01.2019р. сторони не прибули. Представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 28.01.2019р. позивачу наданий строк на подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом. Ухвала направлена на адресу позивача 29.01.2019р.

Як встановлено судом, станом на 14.02.2019р. поштове повідомлення про направлення позивачу вищевказаної ухвали від 28.01.2019р. до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

За статтею 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В даному випадку позивач у січні 2019р. звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити суму невиплаченої одноразової грошової допомоги при звільнені та стягнути з відповідача середній заробіток за час не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 29.10.2015р. по 08.01.2019р. При цьому, судом встановлено, що позивач звільнений на підставі наказу від 21.10.2015р.

Таким чином, позивач дізнався про порушення свої прав у жовтні 2015р., однак за їх захистом звернувся до суду значно пізніше, ніж установлений процесуальним законодавством шестимісячний строк. Однак, позивачем не надано заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, як і не надано доказів поважності причин пропуску вказаного строку.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 13 статті 171 КАС України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене, вбачаються підстави для залишення даної позовної заяви без руху та установлення позивачу строку на усунення недоліків, а саме: для надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись ст.ст.123, 161, 171, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п'ять днів з дня отримання даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/100/19 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Пекний А.С.