Справа № 815/2512/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 р. м. ОдесаСправа № 815/2512/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: визнання протиправними дії щодо відмови у проведенні призначення, обчислення та перерахунку пенсії з урахуванням сум одноразової грошової винагороди за тривалу безперервну службу 25 років, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні; зобов'язання провести обчислення та перерахунок призначеної позивачу пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, додатково до врахованих при призначенні пенсії видів грошового забезпечення, сум одноразової грошової винагороди за тривалу безперервну службу 25 років, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні, з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 29 грудня 2010 року і по день проведення перерахунку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови від 03 квітня 2018 року у прийнятті довідок, поданих ОСОБА_1 разом із заявою про перерахунок пенсії від 21 березня 2018 року; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України щодо не прийняття рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії у встановлений законом строк відповідно до вимог ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21 березня 2018 року та доданих до неї документів; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21 березня 2018 року разом з доданими до неї документами та прийняти відповідне рішення.

При цьому, позивачем подано до суду першої інстанції заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі, в якій позивач просить: надати оцінку законності включення до розрахунку про призначення пенсії сум одноразової грошової винагороди за тривалу безперервну службу 25 років, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні; надати оцінку неправомірності, тобто вини органів, які призначають пенсії або надають відповідні довідки, та можливості виплати різниці в пенсії за минулий час з 29 грудня 2010 року і по день проведення перерахунку; абзац четвертий резолютивної частини рішення доповнити та викласти у наступній редакції: «Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 21 березня 2018 року разом з доданими до неї документами та прийняти відповідне рішення про проведення призначення, обчислення та перерахунку пенсії з урахуванням сум одноразової грошової винагороди за тривалу безперервну службу 25 років, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні, з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 29 грудня 2010 року і по день проведення перерахунку».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено передчасний висновок щодо відмови у задоволенні вищевказаної заяви, так як судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо всіх позивних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що подана позивачем заява про прийняття додаткового судового рішення не підлягає задоволенню, так як судом надано належну правову оцінку усім заявленим позивачем вимогам, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Судовою колегією встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій пенсійного органу під час здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі поданої заяви та доданих до неї додаткових документів, відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 63 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В даному випадку, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з доданими до неї документами, що підтверджують розмір фактично отриманих у складі грошового забезпечення сум, які на його думку безпідставно не враховані пенсійним органам під час призначення пенсії, а саме з 2010 року.

При цьому, задовольняючи частково заявлені позовні вимоги судом першої інстанції встановлено, що пенсійним органом не прийнято у встановленому порядку рішення про перерахунок пенсії або відмову у ньому, після отримання відповідної заяви позивача.

В свою чергу, вважаючи, що судом першої інстанції не надано правової оцінки правомірності включення до розрахунку пенсії особи розміру фактично отриманих виплат у складі грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 2010 року, позивач звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового судового рішення.

Між тим, з вищевикладеної норми КАС України вбачається, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі позовні вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.

Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання, або не вирішено питання про судові витрати.

В свою чергу, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

При цьому, фактичними вимогами позивача, які зазначені у поданій заяві про прийняття додаткового судового рішення є перегляд вищевказаних висновків суду апеляційної інстанції, шляхом прийняття додаткових судових рішень, якими він вважає за необхідне по-іншому вирішити його позовні вимоги.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що задоволення відповідних заяв призведе до зміни прийнятого судового рішення, що є грубим порушенням норм процесуального права та суперечить інституту додаткового судового рішення.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.