Справа № 814/454/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 лютого 2019 року

Київ

справа №814/454/18

адміністративне провадження №К/9901/3657/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів -Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №814/454/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС в Миколаївській області, в якому з врахуванням збільшення позовних вимог просив визнати протиправними та скасувати наказ №18-о від 16.01.2018 року та наказ №20-о від 17.01.2018 року та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу..

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного від 19.02.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2018, залишеним без змін постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ №20-о від 17.01.2018 року. Поновлено позивача на посаді завідувача сектору протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Головного управління ДФС у Миколаївській області. Стягнуто з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 18.01.2018 року по 31.05.2018 року у сумі 9120,00 грн., без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню. Стягнуто з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за один місяць в розмірі 2640,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено..

У поданій касаційній скарзі відповідач, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України, а судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України в поєднанні зі статтею 50 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДФС в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №814/454/18.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Л. Желтобрюх

Судді О. В. Білоус

Т.Г. Стрелець