Справа № 813/2457/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/2457/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Яцик Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах із зменшення пенсійного віку;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 виробництв, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшення пенсійного віку з часу звернення із заявою, а саме з 04 вересня 2017 року.

Позиція позивача викладена у позовній заяві та відповіді на відзив, в яких позивач зазначив, що 04.09.2017 звернувся із заявою до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1. Однак, 12.10.2017 рішенням Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області було відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії, з підстав відсутності у позивача загального стажу для призначення даного виду пенсії, оскільки загальний трудовий стаж позивача складає 20 років 2 місяці 1 день при необхідному не менше 21 рік 6 місяців. Проте, позивач не погоджується із відмовою відповідача, оскільки відповідачем не було враховано період роботи позивача з 07 серпня 1987 року по 28 лютого 1990 року на дільниці № 7 у Дрогобицькому спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні, яка знаходилась на Дашавському заводі технічного вуглецю. Вказує, що на вказаній дільниці позивач працював на посаді слюсаря по ремонту технічного вуглецю, тому трудовий стаж 2 роки 06 місяців 21 день повинен бути віднесений до трудового стажу, як робота і посада по Списку № 1. Зазначив, що факт того, що дільниця № 7 Дрогобицького спеціалізованого ремонтно-будівельного управління знаходилась на Дашавському заводі технічного вуглецю було встановлено рішенням Стрийського міськрайонного суду у справі № 1323/6479/2012 від 04.03.2013, яке набрало законної сили. Позивач стверджує, що його стаж у шкідливих умовах праці за Списком № 1 складає 8 років 8 місяців 11 днів, а загальний трудовий стаж становить більше 21 року 6 місяців, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1. Просить позов задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позов задовольнити.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов, заперечення та додаткові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки такі є безпідставними та необґрунтованими. Заперечення відповідач мотивує тим, що за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, позивачу було відмовлено у призначенні даного виду пенсії з підстав недостатності необхідного трудового стажу. Відповідач стверджує, що загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становить 20 років 2 місяці 1 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідач зазначив, що підстав для зарахування позивачу періоду роботи з 07 серпня 1987 року по 28 лютого 1990 року на дільниці № 7 у Дрогобицькому спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні немає, оскільки останнім довідки про підтвердження пільгового стажу не долучено, що підтверджується переліком документів, долучених до заяви про призначення пенсії від 04.09.2017. Вказує, що на підтвердження пільгового характеру роботи позивачем надано довідку уточнюючу особливий характер роботи від 20.05.2015 №19 видану Державним Підприємством «Дашавський завод композиційних матеріалів» про роботу протягом повного робочого дня на Дашавському заводі технічного вуглецю з 11.02.1991 по 23.06.1994 на посаді апаратник товарний та з 24.06.1994 по 13.03.1997 на посаді слюсар-ремонтник, що становить 06 років 01 місяць 03 дні. З огляду на те, що позивач повторно із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до відповідача не звертався та додаткових документів, які б підтверджували пільгових характер роботи не долучав, підстав для призначення даного виду пенсії немає. Враховуючи викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов, запереченнях та додаткових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що 9 липня 2018 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду було повернуто ОСОБА_1 позовну заяву.

31 жовтня 2018 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі № 813/2457/18 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

4 грудня 2018 року справа № 813/2457/18 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду.

5 грудня 2018 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду було прийнято до розгляду позовну та відкрито спрощене позовне провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

18 грудня 2018 року судом було встановлено після відкриття провадження у справі, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог статті 161 КАС України, у зв'язку з чим ухвалою Львівського окружного адміністративного позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору.

Того ж дня позивач подав клопотання про долучення до позовної заяви квитанції про сплату судового збору, чим усунув недоліки позовної заяви, тому суд продовжив розгляд справи у зв'язку із усунення недоліків позовної зави.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Суд встановив, що 4 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1.

До вказаної заяви позивачем було подано:

- довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- документи про місце проживання (реєстрацію особи);

- заяву про призначення/перерахунок пенсії;

- паспорт;

- трудову книжку;

- військовий квиток НОМЕР_3;

- диплом (свідоцтво, атестат) про навчання НОМЕР_4;

- довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах № 19 від 20.05.2015;

- документи про стаж, що визначенні Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема висновок № 2721.

12 жовтня 2017 року Стрийське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Львівській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийняло рішення № 8 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 зазначено, що загальний трудовий стаж роботи ОСОБА_1 становить 20 років 2 місяці 1 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Під час судового розгляду справи, суд встановив, що ОСОБА_1 було зараховано наступні періоди роботи:

- з 03.04.1984 по 20.11.1984 -СГ Райсільгоспхімія (07 місяців 18 днів);

- з 25.02.1985 по 22.05.1985 - Управління виробничо-технологічної комплектації (02 місяці 28 днів);

- з 05.08.1987 по 28.02.1990 - Дрогобицьке спецрембуд управління (02 роки 06 місяців);

- з 01.03.1990 по 05.12.1990 - Львівське обласне об'єднання молодіжно- комсомольських трудових формувань, Стрийський філіал (09 місяців 05місяців);

- з 28.01.1991 по 13.03.1997 - ДП «Дашавський завод композиційних матеріалів» (6 років 1 місяць 6 днів);

- з 24.07.2004 по 01.11.2005 - ЗАТ «Прогрес-технобуд»(01 рік 01 місяць 01 день);

- з 25.12.2009 по 06.09.2012 - ДП «Дашавський завод композиційних матеріалів» (2 роки 5 місяців 7 днів);

- з 14.09.2012 по 15.04.2013 - Стрийський міськрайонний центр зайнятості (07 місяців 02 дні);

- з 18.07.2015 по 09.11.2015 -ТОВ «Транс інвест» (03 місяці 22 дні);

- з 22.11.2016 по 31.07.2017 -ТОВ «Бастіон-Сервіс» (08 місяців 14 днів);

- згідно індивідуальних відомостей на застраховану особу врахований період роботи на УБМР «Укргазспецбудмонтаж» з 07.06.2014 по 31.03.2015 рік (09 місяців 24 дні);

- навчання з 01.09.1981 по 15.07.1983 (01 рік 10 місяців 15 днів);

- проходження військової служби з 03.06.1985 по 16.05.1987 (01 рік 11 місяців 14 днів).

Також, суд встановив, що ОСОБА_1 не було зараховано стаж роботи на посаді слюсаря по ремонту технічного вуглецю на дільниці № 7 у Дрогобицькому спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні, яка знаходилась на Дашавському заводі технічного вуглецю, зокрема період з 07 серпня 1987 року по 28 лютого 1990 року.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки на переконання позивача йому протиправно не зараховано період його роботи на дільниці № 7 у Дрогобицькому спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні, тому звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, абзацом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочого місця, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Отже, за відсутності необхідного 25-річного загального стажу роботи, у період з 01.04.2017 по 31.03.2018 пенсія за віком на пільгових умовах призначається при наявності загального стажу роботи для чоловіків не менше 21 рік 6 місяців.?

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.

При цьому, за правилами застосування Списку № 1, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31 грудня 1991 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01 січня 1992 року або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11 березня 1994 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11 березня 1994 року або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16 січня 2003 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162; з 07.02.2003 по 02.08.2016 діяли Списки, затверджені постановою КМ України від 16.01.2003 № 36, застосування яких визначається виключно за умови атестації робочого місця, підтвердженої відповідним наказом по підприємству та висновком (державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації; з 03.08.2016 діють Списки, затверджені постановою КМ України від 24.06.2016 № 61, застосування яких визначається виключно за умови атестації робочого місця, підтвердженої відповідним наказом по підприємству та висновком Державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації.

Водночас, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Записами в трудовій книжці позивача підтверджується період роботи ОСОБА_1:

- з 03.04.1984 по 20.11.1984 - СГ Райсільгоспхімія (07 місяців 18 днів);

- з 25.02.1985 по 22.05.1985 - Управління виробничо-технологічної комплектації (02 місяці 28 днів);

- з 05.08.1987 по 28.02.1990 - Дрогобицьке спецрембуд управління (02 роки 06 місяців);

- з 01.03.1990 по 05.12.1990 - Львівське обласне об'єднання молодіжно- комсомольських трудових формувань, Стрийський філіал (09 місяців 05місяців);

- з 28.01.1991 по 13.03.1997 - ДП «Дашавський завод композиційних матеріалів» (6 років 1 місяць 6 днів);

- з 24.07.2004 по 01.11.2005 - ЗАТ «Прогрес-технобуд» (01 рік 01 місяць 01 день);

- з 25.12.2009 по 06.09.2012 - ДП «Дашавський завод композиційних матеріалів» (2 роки 5 місяців 7 днів);

- з 14.09.2012 по 15.04.2013 - Стрийський міськрайонний центр зайнятості (07 місяців 02 дні);

- з 18.07.2015 по 09.11.2015 -ТОВ «Транс інвест» (03 місяці 22 дні);

- з 22.11.2016 по 31.07.2017 -ТОВ «Бастіон-Сервіс» (08 місяців 14 днів);

Відповідно до індивідуальних відомостей на застраховану особу ОСОБА_1 врахований період роботи на УБМР «Укргазспецбудмонтаж» з 07.06.2014 по 31.03.2015 рік (09 місяців 24 дні).

Окрім того суд встановив, що ОСОБА_1 було враховано:

- навчання з 01.09.1981 по 15.07.1983 (01 рік 10 місяців 15 днів);

- проходження військової служби з 03.06.1985 по 16.05.1987 (01 рік 11 місяців 14 днів).

Проте, як було встановлено судом та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 не було зараховано стаж роботи на посаді слюсаря по ремонту технічного вуглецю на дільниці № 7 у Дрогобицькому спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні, яка знаходилась на Дашавському заводі технічного вуглецю, зокрема період з 07 серпня 1987 року по 28 лютого 1990 року.

Зокрема, не зарахування ОСОБА_1 вказаного періоду роботи стало підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку за Списком № 1, як наслідок із звернення із даним позовом до суду.

Із наданих сторонами пояснень суд встановив, що ОСОБА_1 не було зараховано вказаний період роботи, оскільки позивач про період його діяльності з 07 серпня 1987 року по 28 лютого 1990 року на дільниці №7 у Дрогобицькому спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні не долучив довідки про підтвердження пільгового стажу, що підтверджується переліком документів, долучених до заяви про призначення пенсії від 04.09.2017.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

При цьому, основним документом про трудову діяльність працівника згідно ст. 48 КЗпП України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є трудова книжка.

Аналогічне поняття закріплене і в порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року за N 637, в п. 1 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

Відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Отже, подана копія трудової книжки № НОМЕР_2, містить записи про трудову діяльність позивача 1987-1990рр., які скріплені печаткою роботодавця.

Відповідно до трудової книжки позивач працював на дільниці №7 у Дрогобицькому спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні на посаді слюсаря по ремонту технічного вуглецю у період з 07 серпня 1987 року по 28 лютого 1990 року.

Таким чином, в сукупності наданих відомостей, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу до стажу роботи на дільниці №7 у Дрогобицькому спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінні період роботи з 07 серпня 1987 року по 28 лютого 1990 року.

Окрім того, суд звертає увагу, що підтвердженням (доказом), того що позивач, у спірні періоди, працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - є записи в його трудовій книжці, що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови призначити позивачу пенсію на пільгових умовах із зменшення пенсійного віку є протиправними.

Окрім того, суд надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства"(Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що вимога позивача щодо зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 із зменшення пенсійного віку з часу звернення із заявою, а саме з 04 вересня 2017 року є обґрунтованою.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 виробництв, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зменшення пенсійного віку з часу звернення із заявою, а саме з 04 вересня 2017 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок його бюджетних асигнувань 704 (сімсот чотири) грн 80 коп сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.02.2019.

Суддя Р.М. Брильовський