Справа № 711/6376/15-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 711/6376/15-а

провадження № К/9901/12977/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 711/6376/15-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси (суддя Кондрацька Н. М.) від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Ісаєнко Ю. А., Губської Л. В., Федотова І. В.) від 21 грудня 2015 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи 30 років, в тому числі стаж роботи у ТОВ «Тікич» та ТОВ ПВКП «Ест-Партнер».

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що з 26 жовтня 2012 року він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності (ІІ група загального захворювання). Позивач вказує що при обчисленні розміру пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області не враховано до його страхового стажу періоди роботи у ТОВ «Тікич» та ТОВ ПВКП «Ест-Партнер».

На думку позивача, неврахувавши до його страхового стажу періоди роботи у ТОВ «Тікич» та ТОВ ПВКП «Ест-Партнер», що загалом складає 3 роки, відповідач щомісячно недоплачує йому 400- 500 грн. пенсії.

3. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 11 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року, і прийняти нове рішення, яким зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області врахувати його повний страховий стаж, тобто більш ніж за 30 років та відповідно визначити суму пенсії за весь період згідно із законодавством.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 17 березня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області, в якому останнє просило відмовити позивачу у задоволенні касаційної скарги.

7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 31 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження на 08 лютого 2019 року.

11. 08 лютого 2019 року розгляд справи не відбувся у зв'язку з відсутністю складу колегії суддів.

12. Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2019 року розгляд справи відкладено на 11 лютого 2019 року.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 26 жовтня 2012 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Загальний страховий стаж роботи позивача, врахований при призначенні пенсії, складає 27 років 10 місяців.

14. 12 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області з заявою про перерахунок пенсії по стажу та додав довідку № 12 від 08 травня 2015 року, видану ТОВ «Тікич» про періоди роботи з 01 липня 2000 року по 26 вересня 2001 року та 27 вересня 2001 року по 11 липня 2002 року. Однак, у зв'язку з тим, що ТОВ «Тікич» знято з пенсійного обліку з 03 березня 2006 року позивач 21 травня 2015 року звернувся із заявою про не проведення перерахунку та поверненням документів на руки.

15. 19 червня 2015 року позивач повторно звернувся з заявою про перерахунок пенсії, до якої додав довідку ТОВ «Тікич» про періоди його роботи від 18 лютого 2003 року без номеру.

16. Однак, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії, оскільки в наданих довідках зазначені періоди роботи не співпадають між собою та різняться із записами в трудовій книжці (які, між іншим, також є різноманітними в різні часи подачі копій трудової книжки).

17. Позивач вважаючи, що йому необґрунтовано не включено до загального страхового стажу роботи період роботи в ТОВ ПВКП «Ест-Партнер» з 01 лютого 1999 року по 30 червня 2000 року та в ТОВ «Тікич» з 01 липня 2000 року по 01 липня 2001 року та з 27 вересня 2001 року по 11 січня 2002 року, звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18. Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки надані ОСОБА_2 довідки про періоди його роботи суперечать одна одній та усунути протиріччя між ними не виявляється можливим, період роботи позивача в ТОВ «Тікич» з 01 липня 2000 року по 01 липня 2001 року та з 27 вересня 2001 року по 11 січня 2002 року, не може бути зарахований до його загального страхового стажу.

19. Такий висновок судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано тим, що в записі № 41 трудової книжки позивача міститься неточний запис про період роботи в ТОВ «Тікич» в частині звільнення. Водночас, позивачем надавалися довідки, які також містили різні дані в частині звільнення.

20. Разом з цим, щодо страхового стажу за період роботи в ТОВ ПВКП «Ест-Партнер», апеляційний суд зазначив, позивачем не надано відповідного документу, який підтверджує його страховий стаж на вказаному підприємстві. При цьому, при зверненні до пенсійного органу питання щодо перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи в ТОВ ПВКП «Ест-Партнер» позивачем не порушувалося.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не були об'єктивно враховані всі обставини справи.

22. Зокрема, скаржник вказує, що при обчисленні його пенсії у 2012 році, працівниками Пенсійного фонду протиправно не було враховано до його страхового стажу періоди роботи в ТОВ ПВКП «Ест-Партнер» з 01 лютого 1999 року по 30 червня 2000 року та в ТОВ «Тікич» з 01 липня 2000 року по 01 липня 2001 року та з 27 вересня 2001 року по 11 січня 2002 року, у той час як вказані періоди роботи підтверджуються відповідними записами у його трудовій книжці.

23. Також скаржник в обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що датою його звільнення з ТОВ «Тікич» є 11 січня 2002 року, а не як вказує відповідач 11 липня 2002 року. Вказані обставини, на думку позивача, підтверджуються наданими ним довідками та виписками з наказів.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

25. Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

27. Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

28. На виконання зазначеної норми Закону № 1788-XII, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок).

29. Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

30. Згідно п. 23, 24 Порядку документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

31. Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивачем до територіального управління Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи в ТОВ «Тікич» було подано довідку, видану ТОВ «Тікич» від 08 травня 2015 року № 12, згідно якої ОСОБА_2 з 01 липня 2000 року по 26 вересня 2001 року та з 27 вересня 2001 року по 11 липня 2002 року працював на посаді фінансового директора в вказаному товаристві.

32. Разом з тим, під час повторного звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії позивачем надано довідку від 18 лютого 2003 року без номеру, згідно якої позивач працював на ТОВ «Тікич» з 01 липня 2000 по 26 вересня 2001 року та з 27 вересня 2001 року по 11 січня 2002 року.

33. Наявні у матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_2 також містять неточний запис про період роботи позивача в ТОВ «Тікич», а саме в частині звільнення 11 липня 2002 року або 11 січня 2002 року.

34. Відповідно до п. 2.6. та 2.8. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110) у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

35. Відтак, оскільки записи у трудовій книжці позивача та надані ним уточнюючі довідки про період роботи, в частині дати його звільнення з ТОВ «Тікич», (11 липня 2002 року або 11 січня 2002 року) містять неточності, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, за відсутності належних підтверджуючих документів, періоди роботи ОСОБА_2 в ТОВ «Тікич» не може бути зараховані до його загального страхового стажу.

36. Водночас, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку проте, що періоди роботи в ТОВ ПВКП «Ест-Партнер» не можуть бути зараховані до страхового стажу позивача, оскільки при зверненні до пенсійного органу питання щодо перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи на вказаному підприємстві позивачем не порушувалося.

37. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

38. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

39. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

40. З огляду на наведене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

41. Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року у справі № 711/6376/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб