Справа № 420/759/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/759/19
УХВАЛА

11 лютого 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Держпраці в Одеській області до акціонерного товариства «Одесаобленерго» про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держпраці в Одеській області до акціонерного товариства «Одесаобленерго» про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Пред’явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі – Закон).

Згідно ч.1 ст.2 Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст.3 Закону).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою – підприємцем встановлюється ставка судового збору в 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поданий позов вищевикладених вимогам не відповідає, оскільки в порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України позивачем до позову не надано документу про сплату судового збору, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, позивачем разом з позовом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване тим, що отримання платіжного доручення по сплаті судового збору за подачу даного адміністративного позову в органі Державної казначейської служби України потребує додаткового часу.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон №3674), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 Закону №3674).

Вказана норма Закону №3674 кореспондується зі ст.133 КАС України, зокрема, ч.1 даної статті передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки статтею 8 Закону № 3674 передбачено можливість такого відстрочення виключно для фізичних осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 24 вересня 2018 р. по справі № 815/2645/18 та яка в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання позивача щодо відстрочення сплати судового збору, у зв’язку із чим останнє задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, а позивач не надав до суду платіжне доручення у встановленому приписами Закону України «Про судовий збір» порядку, суддя приходить до висновку, що поданий адміністративний позов не відповідає приписам КАС України.

Як вбачається із позову, позивачем заявлено вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року – 1921,00 грн.

Таким чином за подачу до суду суб’єктом владних повноважень даного адміністративного позову не майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом подання до суду платіжного документу про сплату судового збору на суму 1921,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що адміністративний позов Головного управління Держпраці в Одеській області слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом сплати судового збору за подання позовної заяви, у розмірі 1921,00 грн., направлення до Одеського окружного адміністративного суду квитанції про сплату судового збору у зазначеному розмірі.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпраці в Одеській області до акціонерного товариства «Одесаобленерго» про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, - залишити без руху.

Надати позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Стефанов