Справа № 1540/4267/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
12 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4267/18

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною відмову в розгляді документів про призначення одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протокол № 36 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року в частині відмови в розгляді документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та повернення їх на доопрацювання протиправним та скасувати його.

Представником відповідача було надано суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем пропущено строк на звернення до суду із вказаним адміністративним позовом. Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 оскаржує відмову Міністерства оборони України у розгляді документів про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, тобто протокольне рішення від 20.05.2016 року № 36. Про прийняте рішення ОСОБА_1 було повідомлено листом Одеського обласного військового комісаріату від 24.06.2016 року за вихідним № 4948. Позов ОСОБА_1 надійшов до суду у серпні 2018 року. Тобто пройшло більше двох років, з моменту, коли ОСОБА_1 дізнався або міг дізнатися про відмову у розгляді документів для призначення йому одноразової грошової допомоги, але не здійснював дій щодо з`ясування стану розгляду його документів, що свідчить про свідомий пропуск позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року Клопотання представника відповідача задоволено.

Залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною відмову в розгляді документів про призначення одноразової грошової допомоги та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду, а з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачаються підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Проте з таким висновком погодитись не можна з огляду на таке.

На підставі частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом частини 3 статті 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 123 КАС України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню права на звернення до суду, на які апелянт посилається як на поважні, виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів і з того, чи мав апелянт за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду, приходить до висновку, що перебування особи на військовій службі є однією із форм реалізації закріпленого у статті 43 Конституції України права на працю, а тому необхідно керуватися, в тому числі, і положеннями частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), яка визначає право звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, в даному випадку стягнення грошового забезпечення військовослужбовця.

Аналогічний висновок викладений в рішенні Верховного Суду від 14 березня 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 72791061.

Крім того за приписами частини 3 статті 102 КАС України ухвала суду про відмову в поновленні чи продовженні пропущеного процесуального строку може бути оскаржена особами, які беруть участь у справі.

Разом з адміністративним позовом, позивач надав суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Отже, за наявності відповідного клопотання про поновлення строку суд повинен винести процесуальне рішення щодо поновлення чи відмову у поновленні процесуального строку.

Між тим, резолютивна частина оскаржуваної ухвали не містить будь-якого правового висновку з приводу вказаного питання.

Отже, висновок суду про залишення адміністративного позову без розгляду є передчасним, адже ним, фактично не вирішено питання про поновлення процесуального строку.

Оскільки при винесенні ухвали порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спірного питання, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України, приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали судді і постановлення нової ухвали з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, 351,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк