Справа № 522/20240/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/20240/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р.Д.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Шебалдіна Василя Андрійовича, третя особа - управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 723556 від 11.11.2018 р., стягнути з відповідача витрати на адвокатські послуги у розмірі 800 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.11.2018 р. інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції Шебалдіним В.А. було винесено постанову серії ЕАВ № 723556про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі425 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 11.11.2018 р. під час керування автомобілем «АUDI A4», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Водопровідній 15, ОСОБА_2 керував транспортним засобом у крайній лівій смузі при вільній середній та крайній правій смузі та під час перестроювання не увімкнув показник повороту. Однак, позивач вважає винесено постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАВ №723556 від 11.11.2018 р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Провадження у справі зарито. Стягнуто з управління патрульної поліції в Одеській області інспектора поліції лейтенанта Шебалдіна Василя Андрійовича на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 704,80 грн. В іншій частині позову відмовлено.

На вказане рішення управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Апеляційна скарга мотивована тим, що в рішенні суду першої інстанції взагалі не зазначено доводів чи посилань на докази, які б підтверджували відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Судом першої інстанції не досліджено докази, про які було зазначено у відзиві на позов - відеозаписи з відеореєстратора, записані на компакт-диску та додані разом з відзивом до суду; не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а також порушення норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 11.11.2018 р. інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції Шебалдіним В.А, було винесено постанову серії ЕАВ № 723556 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигялід штрафу в розмірі 425 грн.

Як вбачається із наведеної постанови, 11.11.2018 р. під час керування транспортним засобом - автомобілем «AUDI A4», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Водопровідній 15, ОСОБА_2 керував транспортним засобом у крайній лівій смузі при вільній середній та крайній правій смузі та під час перестроювання не увімкнув показник повороту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За вчинення вказаного правопорушення відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлений Правилами дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофору або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Також, пунктом 9.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, а також перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Вирішуючи справу судом першої інстанції було вірно враховано, що приписи Рішення Конституційного Суду України у справі №1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 р. №596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху», які в свою чергу передбачають можливість винесення постанови саме на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Також судом першої інстанції було вірно надано оцінку доводам позивача стосовно того, що під час складання постанови його не було ознайомлено з положеннями ст. 268 КУпАП.

Так, посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися його правами, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, а також порушив вимоги щодо процедури розгляду справи є хибними та безпідставними, оскільки жодним чином необґрунтовано, яким саме чином відповідач позбавив його можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Проте, судом першої інстанції жодним чином необґрунтовано, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Судом першої інстанції лише зазначено про те, що відповідач не довів, що ОСОБА_2 було вчинено адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не може погодитися із наведеним висновком суду першої інстанції, вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи та недоведеністю обставин, які суд вважав встановленими, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2018 р. знаходячись на службі, під час нагляду за дорожнім рухом, приблизно о 13:37 год. Інспектор 2-ої роти 3-го батальйону управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шебалдіним В.А. виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «AUDI A4», номерний знак НОМЕР_1, який в м. Одесі рухався у крайній лівій смузі дороги, яка має три смуги руху в одному напрямку, при вільних середній та крайній правій, чим порушив п. 11.5 ПДР, а також при перестроюванні з однієї смуги руху в іншу не ввімкнув світловий покажчик повороту, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху підтверджується відеозаписом з відеореєстратора, який був переглянутий колегією суддів апеляційного суду, та який повністю спростовує доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, щодо відсутності складу правопорушення.

З наведеного відеозапису та фотофіксації чітко вбачається, що автомобіль «AUDI A4», номерний знак НОМЕР_1, рухається у крайній лівій смузі дороги, яка має три смуги руху в одному напрямку, при вільних середній та правій, а також при перестроюванні з крайньої лівої смуги у середню не вмикає світловий покажчик повороту.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. До таких даних можуть належати пояснення свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем було здійснено оцінку доказів на підставі ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В якості доказу стороною відповідача 05.12.2018 р. було надано відзив на позов разом з компакт-диском, який містить відеозапис та фотофіксацію порушення.

Проте, суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явились, доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення суду не надали, що не відповідає дійсності.

Наведеними обставинами спростовуються посилання позивача на те, що оскаржувана постанова ґрунтується на припущеннях та винесена бездоказово, з чим, до речі, погодився і суд першої інстанції.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов'язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, судом першої інстанції не досліджено докази, які наявні в матеріалах справи та про які було зазначено у відзиві на позов, а саме відеозаписи з відеореєстратора, записані на компакт-диску та додані разом з відзивом до суду. Також не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесена правомірно та у відповідності до діючого законодавства України, у зв'язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи всі викладені обставини, колегія суддів вважає, що відповідачем було враховано всі необхідні обставини при розгляді справи, постанову було винесено відповідно до чинного законодавства, а той факт, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її об'єктивної винуватості.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2018 року скасувати, прийняти у справі №522/20240/18 нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.