Справа № 825/1653/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2019 року

Київ

справа №825/1653/16

адміністративне провадження №К/9901/16280/18, К/9901/16281/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року (суддя - Соломко І.І.) і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року (головуючий суддя - Желтобрюх І.Л., судді - Лічевецький І.О., Мельничук В.П.) та

касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року (головуючий суддя - Желтобрюх І.Л., судді - Лічевецький І.О., Мельничук В.П.) у справі

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції Чернігівській області

про поновлення на публічній службі, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 26 вересня 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - ГУНП в Чернігівській області), Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції Чернігівській області (далі - Атестаційна комісія), в якому просив:

1.1. - визнати протиправним і скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії № 13 ГУНП в Чернігівській області, яке оформлене протоколом ОП № 15.00025231.0054201 від 19.08.2016р. та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», прийняте відносно поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2;

1.2. - визнати протиправним і скасувати наказ ГУНП в Чернігівській області від 02.09.2016р. № 171 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 05.09.2016р.;

1.3. - поновити ОСОБА_2 з 06.09.2016р. на посаді поліцейського роти дорожньо-патрульної служби ГУНП в Чернігівській області;

1.4. - стягнути з ГУНП в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.09.2016р. до винесення судом постанови по справі.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що підставою для прийняття ГУНП в Чернігівській області наказу про звільнення від 02.09.2016 № 171 о/с був висновок Атестаційної комісії про те, що ОСОБА_2 не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, однак з таким висновком не погоджується, оскільки наказ органу поліції, який би передбачав атестування позивача із зазначенням підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», відсутній. Крім того, висновок Атестаційної комісії є немотивованим.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, яке оформлене протоколом ОП № 15.00025231.0054201 від 19.08.2016р. та зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, а саме: « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», прийняте відносно поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2. Визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 171 о/с від 02.09.2016р. в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 05.09.2016р. Поновлено ОСОБА_2 з 06.09.2016р. на посаді поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.09.2016р. по 24.10.2016р. в розмірі 5761,42 грн.

4. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи відсутність правових підстав, визначених Законом України «Про Національну поліцію», для проведення атестації позивача, заборону проведення такої для осіб, які відпрацювали на посаді менше 1 року і неврахування атестаційною комісією всіх критеріїв, за якими оцінюється особа, суд дійшов висновку, що рішення Атестаційної комісії щодо невідповідності займаній посаді та, як наслідок, прийнятий наказ ГУНП в Чернігівській області про звільнення позивача є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Отже, наявні підстави для поновлення позивача на попередній посаді і стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ГУНП в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

6. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області задоволено частково. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, оформленого протоколом від 19.08.2016 ОП № 15.00025231.0054201, та залишено позовні вимоги в цій частині без розгляду. В решті постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року залишено без змін.

7. Апеляційний суд, задовольняючи апеляційну скаргу частково, зазначив, що рішення про призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу в поліції) безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним. Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття. Проте з матеріалів даної справи неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач та які обставини в сукупності призвели до прийняття оскаржуваного рішення про службову невідповідність. Отже, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про протиправність наказу відповідача від 02.09.2016р. № 171 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції у запас Збройних Сил України та необхідності поновлення позивача на відповідній посаді.

8. Водночас, суд апеляційної інстанції погодився з доводами апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправним і скасування рішення Атестаційної комісії № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, яке оформлене протоколом ОП від 19.08.2016 №15.00025231.0054201, з огляду на наступне. Позивач ознайомився з рішенням (висновком) атестаційної комісії 23 серпня 2016 року, отже звернувшись з цими позовними вимогами до суду першої інстанції 26 вересня 2016 року, позивачем було пропущено строк такого звернення, встановлений ч.3 ст.99 КАС України. При цьому, суд апеляційної інстанції врахував, що позивачем клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не заявлялось та, відповідно, не вирішувалось судом першої інстанції. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального права в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії, а тому в цій частині рішення підлягає скасуванню із прийняттям нового про залишення позову в цій частині без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

9. ГУНП в Чернігівській області в березні 2017 року звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року.

10. В касаційній скарзі ГУНП в Чернігівській області, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року і постановити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

11. В обґрунтування поданої касаційної скарги ГУНП в Чернігівській області зазначило, що позивачем пропущено строки оскарження висновків атестаційної комісії, на підставі яких було прийнято спірний наказ про звільнення. Вважає, що приписи Закону України «Про професійний розвиток України» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Посилається на те, що атестування не мало персоніфікованого, обов'язкового характеру безпосередньо для позивача. Проведення атестування здійснювалося виключно відносно тих поліцейських, які виявили бажання пройти атестування та у зв'язку із цим могли персонально зареєструватися в єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі як кандидати на проходження атестування. Позивач усвідомлював свої дії в межах атестації, діяв за власним розсудом та волевиявленням, усвідомлював наслідки цих дій в межах варіантів рішення атестаційної комісії і бажав їх настання. Оскільки накази т.в.о. начальника ГУНП в Чернігівській області №170 від 12.02.2016р., яким прийнято рішення про атестування та утворення відповідних атестаційних комісій, і №823 від 14.07.2016р. про затвердження складу атестаційних комісій ГУНП в Чернігівській області у встановленому законом порядку не визнані протиправними, атестування позивача, як поліцейського, після призначення його на посаду не суперечить положенням ст.57 Закону України «Про Національну поліцію». Також посилається на те, що в першому розділі атестаційного листа зазначені відповідні критерії щодо відповідності позивача займаній посаді, а перелік досліджуваних матеріалів міститься в протоколі засідання комісії.

12. Також ОСОБА_2 у березні 2017 року звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року.

13. В касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року в частині скасування рішення суду першої інстанції і залишення без розгляду позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії № 13 Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, яке оформлене протоколом від 19.08.2016 ОП № 15.00025231.0054201, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

14. В обґрунтування поданої касаційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що обмеження позивачу в доступі до правосуддя шляхом застосування до нього негативних наслідків недодержання ч.3 ст.99 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017р.) призведе до «диспропорційності між застосуванням норм процесуального права та захистом порушеного права». Посилається на те, що права позивача порушено з дня видання наказу про його звільнення з поліції та отримання трудової книжки, тобто 02.09.2016р. З адміністративним позовом до суду позивач звернувся 26.09.2016р., тому встановлений ст.233 КЗпП України місячний строк дотримано. Крім того, зазначає, що атестаційний лист і висновок атестаційної комісії без виданого керівником наказу про звільнення не породжують правових наслідків для позивача і можуть бути лише однією з підстав для видання наказу.

15. Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

16. Наказом ГУНП в Чернігівській області від 07.11.2015р. № 3 о/с відповідно до п.п. 9,12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» позивача призначено на посаду інспектора дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби ГУНП в Чернігівській області, присвоївши спеціальне звання «старший сержант поліції».

17. На виконання вимог службової телеграми ДКЗ Національної поліції України від 22.03.2016р. №936/12/1/1/01-2016 «Про проведення атестування» та з метою належної організації атестування поліцейських, доручено, у тому числі ГУНП в Чернігівській області, вжити заходи щодо підготовки списків керівного складу ГУНП окремо за відповідними категоріями начальницького складу.

18. 12 лютого 2016 року ГУНП в Чернігівській області видано наказ № 170 «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», в якому наказано: 1) провести атестування поліцейських ГУНП в Чернігівській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП, починаючи з 15.02.2016р.; 2) створити атестаційні комісії ГУНП № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7; 3) УКЗ ГУНП (ОСОБА_3.) погодити з керівництвом Національної поліції України персональний склад атестаційних комісій ГУНП та подати їх на затвердження; 4) засідання атестаційних комісій проводити за адресою: проспект Перемоги,74, м. Чернігів, з 09.00 до 18.00; 5) сектору комунікацій ГУНП (ОСОБА_4.) розмістити на офіційному веб-сайті ГУНП. Наказ не містить ім'я поліцейських, які підлягають атестуванню, та посилань на підстави для атестування поліцейських, передбачених частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

19. Наказом ГУНП в Чернігівській області від 14.07.2016р. №823 затверджено персональний склад Атестаційної комісії №13 ГУНП у Чернігівській області, а саме: голова-полковник поліції Нагорний Віктор Іванович, заступник начальника управління (карного розшуку) - начальник відділу ГУНП в Чернігівській області; секретар-молодший лейтенант поліції Потапенко Вікторія Петрівна, інспектор роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції та члени комісії: підполковник поліції Ткаченко Наталія Анатоліївна, заступник начальника управління інформаційного забезпечення ГУНП в Чернігівській області; ОСОБА_12, Чернігівська профспілка підприємців; ОСОБА_13, Чернігівська регіональна філія НТКУ; ОСОБА_10, громадська організація «Всеукраїнське об'єднання адвокатів, які надають безоплатну правову допомогу».

20. На підставі наказу ГУНП в Чернігівській області від 12.02.2016р. № 170р. проведено атестування, під час якого членами атестаційної комісії в складі: Нагорного Віктора Івановича, Потапенко Вікторії Петрівни, Ткаченко Наталії Андріївни досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список (форми 1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел та складено протокол №15.00025231.0054201 від 19.08.2016, в якому вказано, що позивач не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

21. На підставі вищевказаного висновку Атестаційної комісії видано наказ від 02.09.2016р. № 171 о/с про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

22. Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. Частина 6 статті 43 Конституції України: громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

24. Частина 4 статті 52 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію»: комплектуванню в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті, за рішенням керівника, уповноваженого призначати на такі посади, може передувати або проведення конкурсу, або проведення атестації.

25. Стаття 57 Закону України «Про Національну поліцію»: атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

26. Частина 1 статті 58 Закону України «Про Національну поліцію»: призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

27. Пункт 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: через службову невідповідність.

28. Пункт 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію»: працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

29. Частина 1 статті 12 Закону України 12 січня 2012 року № 4312-VI «Про професійний розвиток працівників»: атестації не підлягають: працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року <…>.

30. Пункт 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 17.11.2015р. № 1465, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 р. за № 1445/27890 (далі - Інструкція № 1465): атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

31. Пункт 5 розділу І Інструкції № 1465: атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

32. Пункт 1 розділу IV Інструкції № 1465: організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають: 1) створення атестаційних комісій; 2) складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню; 3) визначення дати, часу і місця проведення засідання комісії; 4) розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії; 5) доведення до поліцейських інформації про проведення атестування, у тому числі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції інформації про час та місце проведення атестування.

33. Пункт 10-12 розділу IV Інструкції № 1465: з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

34. Пункт 15-20 розділу IV Інструкції № 1465: атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

35. Частини 1 та 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017р.): адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

36. Стаття 100 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017р.): адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

37. Пункт 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017р.): суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

38. Частина 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017р.): якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

39. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

40. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

41. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

42. Як встановлено судами попередніх інстанцій, наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 3 о/с від 07 листопада 2015 року ОСОБА_2 призначено на посаду інспектора дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби ГУНП в Чернігівській області.

43. Позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію».

44. Отже, питання про відповідність позивача вимогам до поліцейських було вирішено в листопаді 2015 року на момент видання наказу про призначення на посаду.

45. Разом з цим, приписами пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено можливості переатестації колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді, на яку їх вже призначено для подальшого проходження служби в органах поліції.

46. Перелік підстав проведення атестування поліцейських передбачений статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Аналіз законодавчих приписів дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише поліцейські: а) які претендують на вищу посаду; б) щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду; в) щодо яких вирішується питання про звільнення через службову невідповідність. Відповідно, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

47. При цьому, кожна із зазначених у частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстав проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

48. Атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

49. Вирішуючи спір, суди встановили, що атестування позивача було проведено в порядку атестації усіх поліцейських ГУНП в Чернігівській області з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри, що відповідає ч.1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію». При цьому, наявність підстав для проведення атестування, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», відповідачем не доведено.

50. Колегія суддів зазначає, що мета атестування, закріплена в частині 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними в частині другій згаданої статті.

51. Проведення атестації без необхідних передумов і за відсутності підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», суперечить вимогам цього закону.

52. Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанції, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення.

53. Посилання відповідача на те, що позивач зареєструвався в єдиній відомчій телекомунікаційній мережі (через Інтернет) для участі в атестуванні, а тому вважається таким, що пройшов атестування в добровільному порядку, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено такої підстави для проведення атестування як проходження в добровільному порядку.

54. Також колегія суддів вважає, що рішення керівника поліції не може бути самостійною підставою для проведення атестування, оскільки вичерпний перелік підстав для проведення атестування визначений в частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію». Натомість, ч. 4 ст. 57 цього Закону визначає особу, яка, за наявності підстав, уповноважена видати розпорядчий документ про проведення атестування.

55. Крім того, слід зазначити, що положення статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників», частиною першою якої вказано, що атестуванню не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року, є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, які, в свою чергу, не суперечать положенням Закону України «Про Національну поліцію», а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських.

56. Отже, оскаржувані судові рішення відповідають наведеним висновкам.

57. Зі змісту встановлених судом апеляційної інстанції обставин випливає, що позивач ознайомився з рішенням (висновком) Атестаційної комісії 23 серпня 2016 року, отже, звернувшись до суду першої інстанції 26 вересня 2016 року з вимогами щодо скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії, ним було пропущено строк звернення, встановлений ч.3 ст.99 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017р.).

58. Посилання ОСОБА_2 на приписи ст.233 КЗпП України є безпідставним, оскільки рішення (висновок) Атестаційної комісії не є рішенням про його звільненні з поліції, а тому, враховуючи приписи ч.3 статті 99 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017р.), ОСОБА_2 мав подати адміністративний позов в межах місячного строку, який обчислюється з дня, коли його було ознайомлено з вказаним рішенням (висновком) Атестаційної комісії.

59. Також необґрунтованими є посилання ОСОБА_2 на «диспропорційність між застосуванням норм процесуального права та захистом порушеного права», оскільки залишення без розгляду позовних вимог в частині оскарження рішення (висновку) Атестаційної комісії не вплинуло на задоволення позову в частині поновлення його на посаді. Отже судом забезпечено право ОСОБА_2 на захист від незаконного звільнення.

60. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії.

61. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.

62. Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

63. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

64. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.

65. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

66. Касаційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - залишити без задоволення.

67. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року - залишити без змін.

68. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа