Справа № 480/4812/18
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 р. справа №480/4812/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

представника відповідачів - Коровай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/4812/18 за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Державної судової адміністрації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення нарахування та виплати суддівської винагороди, виходячи із базового розміру посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнта 1,1, визначеного п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за період з 30 вересня 2016 року до 31 грудня 2018 року; зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену суддівську винагороду за період з 30 вересня 2016 року до 31 грудня 2018 року, виходячи із базового розміру посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнта 1,1, визначеного п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Свої вимоги мотивує тим, що він працює на посаді судді Конотопського міскрайонного суду. Юрисдикція суду поширюється на місто Конотоп та Конотопський район Сумської області. Положеннями ч. 2 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплений додатковий вид доплати, пов'язаний з навантаженням судді, який здійснює правосуддя, відповідно до кількості населення, на яке поширюється юрисдикція суду. В період з січня 2016 по січень 2018 чисельність населення по м.Конотоп та Конотопському районі складала більше ста тисяч осіб. На думку позивача, за період з 2016 по 2018 роки при нарахуванні суддівської винагороди до його посадового окладу мав бути додатково застосований коефіцієнт 1,1. Проте, вказаний коефіцієнт не був застосований, чим порушені права позивача на отримання суддівської винагороди у розмірі, встановленому Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Ухвалою суду від 27.12.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачам строк для надання відзиву на позов.

На виконання ухвали суду, територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Сумській області подано відзив, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує та зазначає, що абзацом першим пункту 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Однак, позивач на даний час не пройшов кваліфікаційного оцінювання. Крім того, Конотопський міськрайонний суд Сумської області розташований у місті Конотопі, в якому кількість населення менше ста тисяч осіб. Тому коефіцієнт 1,1 під час нарахування суддівської винагороди позивачу не застосовується.

Відповідачем Державною судовою адміністрацією України відзив на позовну заяву не надано.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до Указу Президента України від 18.06.2010 №713/2010 «Про призначення суддів» ОСОБА_2 призначений на посаду судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області, яку обіймає до теперішнього часу, що підтверджується довідкою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2018 №17342/18 (а.с.7).

ОСОБА_2 звернувся до начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області із заявою про нарахування та виплату йому недоплаченої суддівської винагороди за період з 30 вересня 2016 року по 31 грудня 2018 року із застосуванням регіонального коефіцієнта 1,1, визначеного п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області повідомило суддю Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. про те, що управління звернулося за роз'ясненнями до Державної судової адміністрації України стосовно застосування регіонального коефіцієнту під час нарахування суддівської винагороди суддям Конотопського міськрайонного суду. Отримавши вказані роз'яснення, ТУ ДСА України в Сумській області направило їх позивачу як додаток до свого листа №04- 1691/18 від 11.12.2018 (а.с.8)

Державна судова адміністрація України листом від 15.03.2017 №10-2154/17 повідомила ТУ ДСА України в Сумській області про те, що відповідно до частини 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються регіональні коефіцієнти: 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше 100 тисяч осіб. Якщо суддя здійснює правосуддя в суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб, застосовується коефіцієнт 1,1. Враховуючи, що Конотопський міськрайонний суд Сумської області розташований в м.Конотопі, в якому кількість населення менше ста тисяч осіб, коефіцієнт 1,1 під час нарахування суддівської винагороди суддям не застосовується (а.с.9).

Не погодившись з вказаною відповіддю, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з абзацом 1 пункту 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Пунктом 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону передбачено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, частиною третьою статті 133 якого, як вже було зазначено, передбачено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить, що посадовий оклад судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, визначається відповідно до розміру, передбаченого частиною третьою статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 04.12.2018 №11-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року N 192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Необхідно також зауважити, що Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI не містить положень про застосування до базового розміру посадового окладу судді регіональних коефіцієнтів.

Згідно офіційного сайту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ОСОБА_2 на час розгляду справи в суді, не пройшов кваліфікаційне оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді).

Тому його посадовий оклад належить обраховувати з огляду на розмір, визначений частиною третьою статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту першого частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду встановлено в розмірі 30 прожиткових мінімумів працездатних осіб, в розмірі прожиткового мінімуму станом на 1 січня календарного року.

Пунктом 1 частини 4 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються регіональні коефіцієнти: 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше 100 тисяч осіб.

Відповідно до інформації, наданої Головним управлінням статистики у Сумській області ( лист від 06.12.2018 №05.2-158/3747-18) вбачається, що:

станом на 1 січня 2016 року чисельність населення Конотопської міськради 92026 осіб, в тому числі: м. Конотоп 87881 осіб, Конотопський район Сумської області - 29 020 осіб;

станом на 1 січня 2017 року чисельність населення Конотопської міськради 91704 осіб, у тому числі: м. Конотоп 87612 осіб, Конотопський район - 28 553 особи;

станом на 1 січня 2018 року чисельність населення Конотопської міськради 91146 осіб, в тому числі: м. Конотоп 87099 осіб, Конотопський район 28035осіб;

станом на 1 жовтня 2018 року чисельність населення Конотопської міськради 90505 осіб, в тому числі: м. Конотоп 86463 осіб, Конотопський район - 27 728 осіб (а.с.11).

Отже, Конотопський міськрайонний суд Сумської області розташований у м.Конотопі, в якому кількість населення менше ста тисяч осіб.

Таким чином, у суду відсутні законні підстави для визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення нарахування та виплати суддівської винагороди позивачу, виходячи із базового розміру посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнта 1,1, визначеного п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за період з 30 вересня 2016 року до 31 грудня 2018 року, та зобов'язання нарахувати і виплатити позивачу недоплачену суддівську винагороду за період з 30 вересня 2016 року до 31 грудня 2018 року, виходячи із базового розміру посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнта 1,1, визначеного п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ч. 5 Закону України "Про судовий збір", а саме: від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, відсутність судових витрат, понесених відповідачем, у суду відсутні підстави для відшкодування судових витрат. Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення нарахування та виплати суддівської винагороди, виходячи із базового розміру посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнта 1,1, визначеного п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за період з 30 вересня 2016 року до 31 грудня 2018 року; зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену суддівську винагороду за період з 30 вересня 2016 року до 31 грудня 2018 року, виходячи із базового розміру посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнта 1,1, визначеного п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення складений 11.02.2019.