Справа № 760/28575/18
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/117/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гром Дмитра Олександровича, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо не складання відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення.

Зобов'язати відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за порушення ним пункту 27.3 Правил дорожнього руху та відносно ОСОБА_3 за порушення ним п. 27.3 Правил дорожнього руху.

Також просив відшкодувати судові витрати та встановити строк для подання відповідачем звіту про виконання рішення суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.09.2018 року о 12.17 год. він керуючи автомобілем «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_7 рухався по Бориспільському Шосе в напрямку м. Києва в сторону міста Бориспіль в крайній правій смузі автомагістралі.

Натомість, в той же час попереду позивача в тому ж напрямку, в тій же смузі, рухався автомобіль «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, буксируючи на гнучкому зчепленні автомобіль «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4 При цьому на 23+3=250 кілометрі автомагістралі М-03 Київ-Харків, біля опори 104 поблизу повороту на Бортничі, транспортні засоби «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_3 та «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись зі швидкість менш ніж 40 км/год., миттєво ще зменшили швидкість руху. Таке гальмування з боку вказаних транспортних засобів було для позивача неочікуваним та непрогнозованим.

З огляду на погодні умови (йшов дощ) та мокре дорожнє полотно, гальмування транспортних засобів, якими керували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не дозволило уникнути позивачу з ними зіткнення. При цьому, позивач намагався уникнути ДТП шляхом зміни напрямку руху, однак через щільний рух та наявність в сусідніх смугах інших транспортних засобів, такий маневр призвів до дорожньо-транспортної пригоди в результаті чого «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_4 перевернувся та зіткнувся з відбійником та наніс незначні пошкодження автомобілю «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_3.

Відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, в протоколі не відображено, що зміна напрямку руху позивачем здійснювалась вимушено з метою уникнення зіткнення з автомобілем «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_3, небезпеку виникнення якого створив саме водій «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_2.

Позивач вважає, що дії водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, а саме п. 27.3 відповідно до якого на автомагістралях, крім спеціально обладнаних для цього місць, забороняється рух механічних транспортних засобів, швидкість яких за технічною характеристикою або їхнім станом менше 40 км/год., а також перегін та випасання тварин у смузі відведення дороги.

За таких обставин, протиправною є бездіяльність відповідача щодо не складання відносно водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 07.11.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

04.12.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: копії висновку експерта №000251/01 за результатами комплексного автотехнічного, транспортно-трасологічного і фототехнічного дослідження від 27.11.2018 року, копії договору №251/1 від 08.11.2018 року, копії рахунку-фактури №251, копії квитанції про оплату за договором №2251/1 на суму 18000,00 грн., копії акту №251 здачі-приймання висновку №000251/01 від 27.11.2018 року, копії відповіді ДПП УПП у м. Києві від 02.11.2018 року, копії поштового конверту від УПП у м. Києві від 02.11.2018 року.

10.12.2018 року від третьої особи ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення в яких він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на його власних припущеннях та жодним належним доказом, щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях третіх осіб не підтверджуються, у зв'язку із чим просив відмовити в задоволенні позову.

10.12.2018 року від третьої особи ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення в яких він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем було повно та всебічно досліджено всі обставини дорожньо-транспортної пригоди на підставі чого відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим просив відмовити в задоволенні позову.

14.12.2018 року від третьої особи ОСОБА_4 надійшли заперечення проти висновків експертного дослідження в яких він зазначив, що зазначений висновок був досліджений при розгляді справи в Дарницькому районному суді м. Києва про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та йому надана оцінка, а тому просив суд не приймати його до уваги.

27.12.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 29.12.2018 року у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

02.01.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що позовні вимоги про зобов'язання скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не можуть бути задоволенні судом.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.09.2018 року приблизно о 12:10 год. на 23 кілометрі + 250 метрів автотраси Київ-Харків на ділянці дороги, яка є автомагістраллю, у першій смузі рухався вантажний автомобіль «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_1 У цій же смузі, попереду автомобіля «МАЗ» рухався автомобіль «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням водія ОСОБА_3, який із застосуванням гнучкого зчеплення буксирував автомобіль «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4

Під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та перед зміною напрямку руху - виконанням маневру обїзду (випередження) автомобілів «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_6 та «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_3, що відбувся з виїздом на другу смугу , не переконався, що це буде безпечним, що призвело до зіткнення з автомобілем «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_3.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 (б), 10.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів та дорожньої інфраструктури, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Згідно ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач звертаючись з даним позовом до суду зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, не відображено, що зміна напрямку руху позивачем здійснювалась вимушено з метою уникнення зіткнення з автомобілем «Хонда Акорд», д.н.з. НОМЕР_3, небезпеку виникнення якого створив саме водій «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_2.

Позивач вважає, що дії водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, а саме п. 27.3 відповідно до якого на автомагістралях, крім спеціально обладнаних для цього місць, забороняється рух механічних транспортних засобів, швидкість яких за технічною характеристикою або їхнім станом менше 40 км/год., а також перегін та випасання тварин у смузі відведення дороги.

На підтвердження вказаних обставин надав висновок експерта№000251/01 від 27.11.2018 року, складений ТОВ «Українські незалежні судові експерти» на його замовлення.

Згідно ст. 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, на підставі вказаного висновку експерта не може зобов'язати відповідача скласти відносно третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про дорожній рух» державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.ч.1, 2 ст. 7 КУпАП).

Вирішуючи пред'явлені позовні вимоги судом враховується, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідачів щодо прийняття будь-яких нормативно-правових актів, у тому числі проведення перевірки на місці ДТП, складення протоколу про адміністративне правопорушення та надіслання його на розгляд суду відповідно до правил підсудності, є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як вбачається зі змісту рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Крім того, доводи позивача стосовно не проведення належної перевірки щодо скоєння, на його думку, 29.09.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП спростовуються дослідженими письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію України», статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 полку №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гром Дмитра Олександровича, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя