Справа № 826/10666/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2019 року № 826/10666/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області
до третя особаприватного нотаріуса Трача Ігоря Станіславовича Товариство з обмеженою відповідальністю «НКР»
про представники сторін:скасування запису про державну реєстрацію місцезнаходження підприємства позивача - Харук Р.Б.; відповідача та третьої особи - не з'явилися.
В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі - позивач або ГУ ДФС в Івано-Франківській області) подало на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва позов до приватного нотаріуса Трача Ігоря Станіславовича (надалі - відповідач або Нотаріус), у якому просить суд скасувати запис про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «НКР» від 21.03.2017 щодо зміни місцезнаходження підприємства.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 21.03.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «НКР». Працівниками податкової інспекції здійснена перевірка фактичного місцезнаходження вказаної юридичної особи, за результатами якої встановлено її відсутність за адресою: 78701, Івано-Франківська обл., Верховинський р-н, смт. Верховина, вул. І. Франка, 71, офіс 3.

На думку позивача, при зміні місцезнаходження Товариством з обмеженою відповідальністю «НКР» надано неправдиві дані щодо свого місцезнаходження, що позбавляє ГУ ДФС в Івано-Франківській області виконувати функції стосовно належного обліку підприємства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній адміністративній справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено справу до розгляду в підготовче судове засідання на 16.10.2018; залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «НКР» (адреса: Івано-Франківська область, смт. Верховина, Верховинський район, вул. Івана-Франка, 71, офіс 3, ідентифікаційний код 38489082) (нижче - третя особа або ТОВ «НКР») до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

01.10.2018 до суду від Нотаріуса надійшли заперечення на позов, в яких останній зазначає, що під час здійснення реєстраційних дій були відсутні підстави для зупинення чи відмови в проведенні державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач також стверджує, що до повноважень державного реєстратора не відноситься перевірка фактичного місцезнаходження юридичної особи, яка подає документи для державної реєстрації. Вимоги законодавства України, що діяли на момент проведення реєстраційної дії, не передбачали зазначення в установчих документах відомостей про місцезнаходження підприємства.

Відповідач вважає, що особи винні у внесенні до установчих документів, які подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, несуть персональну відповідальність, встановлену законом, в зв'язку з чим він є неналежним відповідачем.

Представник третьої особи письмових пояснень щодо суті заявлених позовних вимог суду не надав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.11.2018.

22.11.2018 у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи відповідач та третя особа були повідомлені належним чином.

Разом з тим, представником позивача подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, у зв'язку із чим суд, на підставі ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), ухвалив перейти до стадії письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 15.05.2018, до Єдиного державного реєстру внесено запис від 21.03.2017, відповідно до якого внесені зміни до установчих документів ТОВ «НКР», які стосуються зміни місцезнаходження підприємства.

В рамках забезпечення комплексу заходів щодо обліку платників податків, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням та з метою підтвердження юридичної адреси платника податків працівниками ГУ ДФС в Івано-Франківській області здійснена перевірка фактичного місця ведення діяльності ТОВ «НКР» та складено акт обстеження суб'єкта підприємницької діяльності від 14.05.2018, яким зафіксовано відсутність юридичної особи за адресою: 78701, Івано-Франківська обл., Верховинський р-н, смт. Верховина, вул. І.Франка, 71, офіс 3.

Крім того, працівниками оперативного управління здійснено вихід на адресу реєстрації, в ході якого встановлено, що за даною адресою розташований магазин-кафе «Перлина», що також підтверджено у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Як стверджує позивач, ТОВ «НКР» надало неправдиві відомості щодо своєї юридичної адреси, а тому Нотаріусом вчинено запис про підтвердження місцезнаходження юридичної особи, який фактично не відповідає дійсності, є недостовірним та має бути скасований.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців врегульовані Законом України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (в подальшому - Закон № 755-IV).

Відповідно до частини першої статті 9 означеного Закону відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі відповідних заяв про державну реєстрацію; документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Частиною четвертою статті 17 Закону № 755-IV визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються, зокрема, такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону № 755-IV, державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

З аналізу зазначених норм вбачається, що державним реєстратором не здійснюється під час проведення реєстрації перевірка документів на відповідність вимогам чинного законодавства, а лише перевіряється комплектність документів. Також державний реєстратор не встановлює прав і обов'язків для суб'єктів, а державна реєстрація проводиться за заявницьким принципом.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону № 755-IV державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації; 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; 3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Проте позивачем на підтвердження своєї правової позиції, не представлено судового рішення про скасування рішення засновників відповідача або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів цієї юридичної особи.

Згідно з пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Саме з цією метою законодавець зобов'язує платника податків стати на податковий облік.

Зазначена законодавча норма встановлює повноваження органу доходів і зборів звертатись до суду з позовами про припинення юридичної особи, відміну державної реєстрації юридичної особи (фізичної особи-підприємця), скасування державної реєстрації змін до установчих документів саме з метою забезпечення контролю за виконанням податкового обов'язку платниками податків.

У такому разі внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи відповідача за місцезнаходженням може бути підставою для припинення цієї юридичної особи, а не мотивом для скасування державної реєстрації змін до установчих документів щодо зміни місцезнаходження, на чому наполягає позивач, оскільки саме припинення юридичної особи буде належним засобом податкового контролю.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 806/671/15.

Позивачем не було доведено, що зміна адреси ТОВ "НКР", за обставин, які склалися у цих правовідносинах, будь-яким чином порушує його права, а сама по собі державна реєстрація змін пов'язаних із зміною місцезнаходження юридичної особи не створює перешкод для здійснення своїх контрольних повноважень органами державної податкової служби, і зокрема, не перешкоджає податковому обліку платників податку.

Натомість, відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням є виключно підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, та не є підставою для скасування державної реєстрації змін до установчих документів чи скасування реєстраційних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У відповідності до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат у справі, суд вказує, що з огляду на висновки суду про відмову у задоволенні позову, правові підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко