Справа № 0440/5751/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

05 листопада 2018 року Справа № 0440/5751/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Жукової Є.О.
при секретарі - Воробйовій П.В.
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Західно-Донбаська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу в сумі 3665399,77 грн., -
27 липня 2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Західно-Донбаська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу в сумі 3665399,77 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
В інтегрованих картках Комунального підприємства «Тернівське житлово комінальне підприємство» обліковується податковий борг у загальній сумі 14 032 522,13 грн., у тому числі: податок на додану вартість в сумі 10 156 026,32 грн.; надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 3 449 315,16 грн.; надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні обєкти в сумі 420 474,61 грн.; надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на обєктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини в сумі 6 706,04 грн.
Як зазначає повноважний представник позивача, податковий борг виник 30.06.2013 р. внаслідок несплати у встановлений законодавством термін суми податкового зобовязання з податку на додану вартість, самостійно визначених сум відповідачем у податковій декларації.
З урахуванням зазначеного вище, контролюючий орган зазначає, що сума, яка підлягає стягненню з Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство", складає 3665399,77 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до розгляду у порядку підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження.
В судове засідання, призначене на 05.11.2018 р., зявився повноважний представник позивача. Відповідач та третя особа до зали судового засідання свого представника не направили, відомості про вручення судових повісток в матеріалах справи наявні, причини неявки не відомі.
При цьому, суд зазначає, що будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву чи пояснень від відповідача на адресу суду не надходило.
Водночас, суд зазначає, що 20.08.2018 р., шляхом електронного звязку, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду повноважним представником третьої особи було направлено клопотання від 20.08.2018 р. вх.№5989-ел про подальший розгляд справи без участі повноважного представника.
05.11.2018 р. повноважним представником третьої особи, шляхом електронного звязку, було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання від 05.11.2018 р. вх.№7722-ел, ідентичне за змістом клопотанню від 20.08.2018 р. вх.№5989-ел, про подальший розгляд справи без участі повноважного представника.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача та третьої особи належним чином про розгляд даної адміністративної справи із їх участю та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважений представник позивача не заперечував щодо переходу до розгляду справи по суті.
У зязку з неявою в судове засідання повноважних представників відповідача та третьої особи, думка останніх стосовно закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду зазначеної справи по суті суду не відома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 05.11.2018 року.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до зворотнього боку облікової картки платника податку у Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство" рахується податковий борг в сумі 3665399,77 грн., який виник з підстав зазначених нижче.
Щодо грошового зобовязання Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство" з податку на додану вартість у сумі 2 954 403,18 грн., суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що Комунальним підприємством "Тернівське житлово-комунальне підприємство" була подано до контролюючого податкові декларації з податку на додану вартість, а саме: № НОМЕР_1 вiд 19.09.2017 з граничним терміном сплати до 30.09.2017, в якій платником самостійно визначено податкове зобовязання в сумі 213 433,00 грн.; податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_2 вiд 19.10.2017 з граничним терміном сплати до 30.10.2017, в якій платником самостійно визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в суммі 243 460,00 грн.; податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_3 вiд 17.11.2017 з граничним терміном сплати до 30.11.2017, в якій платником самостійно визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в розмірі 399 439,00 грн.; податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_4 вiд 19.12.2017 з граничним терміном сплати до 30.12.2017, в якій платником самостійно визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 255 914,00 грн.; податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_5 вiд 18.01.2018 р. з граничним терміном сплати до 30.01.2018, в якій платником самостійно визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 211 800,00 грн.; податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_6 вiд 19.02.2018 р. з граничним терміном сплати до 02.03.2018, в якій платником самостійно визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 483 131,00 грн.; податкова декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_7 вiд 19.03.2018 р. з граничним терміном сплати до 30.03.2018, в якій платником самостійно визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 470 587,00 грн.
Щодо податкового боргу з екологічного податку (за викиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні обєкти) у сумі 168 583,28 грн., суд зазначає наступне.
У зазначеному вище акті перевірки від 23.01.2018 р. №2371/04-36-12-29/31657751, зроблено висновок, що КП "Тернівське житлово-комунальне підприємство" порушило вимоги п.57.1 ст.57, п.250.2 ст.250 ПК України, в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобовязання з екологічного податку по відповідних документах.
Зазначені вище податкові повідомлення-рішення врученні КП "Тернівське житлово-комунальне підприємство", що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом було направлено на адресу КП "Тернівське житлово-комунальне підприємство" податкову вимогу форми Ю від 08.07.2013р. № 255-19 р. в сумі 228667,58 грн., яка вручена КП "Тернівське житлово-комунальне підприємство", щодо підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема з визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в України, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України, тощо.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 визнається сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобовязання.
Відповідно до п.п.14.1.162 пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до ст.129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених ПК України строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Статтею 137 ПК України визначається порядок обчислення податку на прибуток підприємств та сплати. Податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Податок, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які провадять страхову діяльність, визначається в порядку, передбаченому пунктом 141.1 статті 141 цього Кодексу.
Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.
Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.
Для цілей оподаткування податком на прибуток до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, належать підприємства, дохід яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50 відсотків загальної суми доходу; у разі якщо особа ставиться на облік контролюючим органом як платник податку протягом податкового (звітного) періоду, перший податковий (звітний) період розпочинається з дати, на яку припадає початок такого обліку, і закінчується останнім календарним днем такого податкового (звітного) періоду; якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.
Річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку:
а) платників податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), що сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році;
б) виробників сільськогосподарської продукції;
в) платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Нерезидент щороку може отримувати від контролюючого органу підтвердження українською мовою щодо сплати податку.
Платники податку на дохід: субєкти, які здійснюють випуск та проведення лотерей, щоквартально сплачують податок на дохід у порядку і в строки, які встановлені для квартального податкового (звітного) періоду з поданням податкової декларації з податку на прибуток.
Податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Податок, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які провадять страхову діяльність, визначається в порядку, передбаченому пунктом 141.1 статті 141 цього Кодексу.
Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.
Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.
Для цілей оподаткування податком на прибуток до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, належать підприємства, дохід яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50 відсотків загальної суми доходу; у разі якщо особа ставиться на облік контролюючим органом як платник податку протягом податкового (звітного) періоду, перший податковий (звітний) період розпочинається з дати, на яку припадає початок такого обліку, і закінчується останнім календарним днем такого податкового (звітного) періоду; якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.
Річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку:
а) платників податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), що сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році;
б) виробників сільськогосподарської продукції;
в) платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Нерезидент щороку може отримувати від контролюючого органу підтвердження українською мовою щодо сплати податку.
Платники податку на дохід: субєкти, які здійснюють випуск та проведення лотерей, щоквартально сплачують податок на дохід у порядку і в строки, які встановлені для квартального податкового (звітного) періоду з поданням податкової декларації з податку на прибуток.
Статтею 203 ПК України, визначається порядок надання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом. Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до п.250.1 ст.250 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу.
З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом в порушення норм ст.129 ПК України було здійснено нарахування пені в автоматичному режимі стосовно податку на додану вартість в сумі 302 286,44 грн., з екологічного податку (за викиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні обєкти) в сумі 54 886,24 грн., з екологічний податок (за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення) в сумі 61 516,17 грн., в підтвердження чого позивачем було надано розрахунок до позову відносно Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство".
При цьому, суд зазначає, що пеня в загальному розмірі (302 286,44 грн. + 54 886,24 грн. + 61 516,17 грн.) = 418 668,85 грн., яка нарахована контролюючим органом, не знайшла свого підтвердження, у відповідності до чітко встановленого законом порядку нарахування пені, який відображений у п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України.
При цьому, суд зазначає, що будь-яких пояснень з боку контролюючого органу щодо дати початку нарахування пені в загальній сумі 418 668,85 грн., останнім під час судового розгляду справи надано не було.
З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що позивачем під час судового розгляду справи не було доведено законних підстав, з посиланнями на ст.129 ПК України, нарахування пені, що була нарахована відповідачу контролюючим органом у розмірі 418 668,85 грн.
В той же час позивачем достатньо обґрунтовано наявність у відповідача податкового боргу в сумі 3 246 730,92 грн., що, зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо оскарження відповідачем наведених вище податкових повідомлень-рішень, а також самостійне декларування останнім відповідних сум у зазначених вище деклараціях з як з податку на додану вартість, так і з екологічного податку, що є логічним наслідком задоволення позовної заяви у цій частині.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.
За змістом ч.4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Зазначене вище виключає задоволення позовної заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Західно-Донбаська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу в сумі 3665399,77 грн. у повному обсязі, та є підставою для її часткового задоволення у сумі податкового боргу 3 246 730,92 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Відповідно до платіжного доручення від 23 липня 2018 р. №1647 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 54 981,00 грн., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету.
Враховуючи задоволення позовних вимог лише в частині, що стосується суми податкового розмірі 3 246 730,92 грн., яка задоволена, а, щодо пені в сумі 418 688,85 грн. відмовлено, стягненню з відповідача підлягає судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 48 702,87 грн., від сплаченої суми судового збору у розмірі 54 981,00 грн. (враховуючи при цьому, що загальна сума податкового боргу складає у розмірі 3665399,77 грн. (яка є 100 % сумою), з якої в сумі 3 246 730,92 грн. (88,58 % - від загальної суми 3665399,77 грн.) задоволено, а в сумі 418 688,85 грн. (11,42% від суми 3665399,77 грн.) відмовлено, то пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід вважати суму у розмірі 48 702,17 грн.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Західно-Донбаська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу в сумі 3665399,77 грн. - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2