Справа № 2340/4812/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року справа № 2340/4812/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Пруднікової В.О.,

представників позивача - Красноголовець О.П. (за довіреністю),

представника відповідача - Каландирця А.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Зоря" до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

07 грудня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Зоря" (20523, Черкаська область, Катеринопільський район, с. Лисича Балка, ) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 22.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з'ясуванні усіх обставин та не у відповідності до вимог чинного законодавства та є таким, що підлягає скасуванню. Зокрема зазначив, що перевіряючий орган допустив порушення при проведенні перевірки в тій частині, що самостійно визначав суму грошових зобов'язань за період більший ніж 1095 днів, а саме з 01.01.2015 по 17.10.2018, а тому результати перевірки є такими, що не відповідають дійсності на підставі суперечності з нормами закону та як результат не мають бути враховані під час винесення рішення в тому числі і по сплаті військового збору. Також зазначив, що висновки перевірки на підставі яких було винесено оскаржуване повідомлення-рішення, що стосуються питань своєчасності, добросовісності, повноти нарахування та сплати сум військового збору є неправомірними, оскільки товариством щоквартально подавало звіт 1-ДФ з відображенням нарахованого військового збору, де зазначались вірні суми, перераховані з його рахунків, що стосуються сплати військового збору за період 01.01.2015 по 17.10.2018. Під час перевірки з'ясувалося, що внаслідок технічної помилки в графі «призначення платежу» у платіжних дорученнях товариства вказано не ідентифікаційний код платника, а помилково отримувача органу Казначейства. В результаті проведені оплати в обліку органу Казначейства відображалися не за кодом ЄДРПОУ Товариства (31285952), а зараховувались в особову картку управління самого органу Казначейства у Катеринопільському районі. Позивач зазначає, що з даного приводу перевіряючому надано оригінали документів (виписки, платіжні доручення), що підтверджують реальність здійснених товариством виплат. Крім того позивач зазначив, що вказана причина (невірне зазначення коду платника) не може бути підставою для не зарахування сплачених коштів.

Ухвалою від 12.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження і постановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

08.01.2019 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позову та просить відмовити в його задоволенні. Зокрема зазначив, що акт перевірки оформлено згідно з вимогами наказу МФУ від 20.08.2015 №727 «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами змінами та доповненнями). При перевірці питань дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету сум військового збору встановлено, що ТОВ Агрофірма «Зоря» в перевіряємому періоді суми військового збору перераховувались не своєчасно та не в повному обсязі, чим порушено підпункти 1.4, 1.5, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX та підпункт 163.1.2 пункту 163.1 статті 163, підпункт 168.1.1, підпункт 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункт «а» пункту 171.2 статті 171 та підпункт «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України із внесеними змінами та доповненнями, в частині дотримання порядку сплати до бюджету сум військового збору.

Платіжні доручення ТОВ Агрофірма «Зоря» на сплату військового збору не враховані при проведенні перевірки, оскільки, зазначені суми були направлені в рахунок погашення податкового зобов'язання по військовому збору іншого платника податків, код ЄДРПОУ якого вказаний у графі «Призначення платежу». Таким чином відповідач вважає, що перевіркою достовірно та в повному обсязі враховано обставини, які існували на момент проведення перевірки, факти порушень є доведеними, а податкове повідомлення-рішення винесеним у чіткій відповідності до вимог Податкового кодексу України.

11.01.2019 позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 15.01.2019 задоволено клопотання позивача про здійснення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Зоря» зареєстроване Катеринопільською районною державною адміністрацією 06.03.2001, ідентифікаційний код 31285952. 19.03.2001 ТОВ Агрофірма «Зоря» взято на податковий облік в органах державної фіскальної служби за №65.

У періоді який перевірявся ТОВ Агрофірма «Зоря» було платником податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного податку четвертої групи, орендної плати за землю, екологічного податку, єдиного соціального внеску, податку на прибуток, акцизного податку.

22.10.2018 працівниками ГУ ДФС у Черкаській області на підставі пп. 78.1.7 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, згідно з наказом ГУ ДФС у Черкаській області від 17.10.2018 №2002 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Агрофірма «Зоря» та наказу ГУ ДФС у Черкаській області від 22.10.2018 №2044 «Щодо продовження строків перевірки ТОВ Агрофірма «Зоря» проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ Агрофірма «Зоря» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період господарської діяльності з 01.01.2015 по 17.10.2018 з урахуванням п. 102.1 ст. 102 ПК України.

Результати проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Агрофірма «Зоря» оформлені актом від 02.11.2018 №418/23-00-14-0905/31285952.

При перевірці питань дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету сум військового збору встановлено, що ТОВ Агрофірма «Зоря» в перевіряємому періоді суми військового збору перераховувались не своєчасно та не в повному обсязі, чим порушено підпункти 1.4, 1.5, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX та підпункт 163.1.2 пункту 163.1 статті 163, підпункт 168.1.1, підпункт 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункт «а» пункту 171.2 статті 171 та підпункт «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України із внесеними змінами та доповненнями, в частині дотримання порядку сплати до бюджету сум військового збору.

Позивач не погоджуючись з висновками Акту перевірки, щодо сплати військового збору та правильності виведення залишку податку з доходів фізичних осіб, керуючись ст. 86 ПК України, 09 листопада 2018 року подало заперечення за вих. № 387 на Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства, що стосувались сплати військового збору та правильності виведення залишку податку з доходів фізичних осіб.

Після розгляду надісланих заперечень позивачем отримано документ «Про результати розгляду заперечення до акту перевірки» за № 47252/23-00-13-0406 від 19.11.2018, відповідно до висновки акту перевірки залишені без змін.

На підставі акту перевірки від 02.11.2018 №418/23-00-14-0905/31285952 відповідачем винесено такі податкові повідомлення - рішення:

1) № від 22.11.2018, яким підприємству на підставі пп.54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.119.2 ст. 119 ПК України застосовано штраф у сумі 510,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб;

2) № від 22.11.2018, яким підприємству на підставі пп.54.3.5 п. 54.3 ст. 54 та п.127.1 ст. 127 ПК України визначено суму грошового зобов?язання військового збору, у тому числі пені 772659,70 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2018 протиправним, а відтак таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із пунктом 16 прим 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Таким чином до зобов'язань по сплаті військового збору застосовуються загальні положення Податкового кодексу України, що стосуються сплати податку на доходи фізичних осіб.

У відповідності до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Пунктом 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України визначено, якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Таким чином, податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Суд зазначає, що перевіркою встановлено, що станом на 01.10.2015 заборгованість зі сплати військового збору ТОВ «Агрофірма «Зоря» складала 164473,79 грн.

Заборгованість виникла у зв'язку з неналежним перерахуванням військового збору позивачем за іншого платника, а саме Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі в Черкаській області.

Сума сплаченого військового збору ТОВ «Агрофірма «Зоря» на інтегровану картку платника податків УДКСУ в Катеринопільському районі Черкаської області в 2015 році складає 194310,65 грн. (з них за жовтень-грудень 2015 року - 54746,53 грн.), 01.10.2018 здійснено перерахування коштів в межах одного бюджетного рахунку в сумі 1054746,53 грн на ІКП ТОВ «Агрофірма «Зоря» згідно внутрішніх висновків Катеринопільського відділення Звенигородської ОДПІ.

Сума сплаченого військового збору ТОВ «Агрофірма «Зоря» на інтегровану картку платника податків УДКСУ в Катеринопільскому районі Черкаської області у 2016 році складає 61180,05 грн. (за січень-липень 2016 року), 01.12.2016 здійснено перерахування коштів в сумі 61180,05 грн. на інтегровану картку платника податків ТОВ «Агрофірма «Зоря» згідно внутрішніх висновків Катеринопільського відділення Звенигородської ОДПІ.

Враховуючи вищевикладене, станом на 17.10.2018 за ТОВ «Агрофірма «Зоря» рахується заборгованість перед бюджетом по сплаті нарахованих (утриманих) сум військового збору в сумі 139517,95 грн, в т.ч, за квітень 2018 - 8256,91 грн., за травень 2018 - 10572,80 грн., за червень - 2018 27909,63 грн., за липень 2018 - 23730,61 грн, за серпень 2018 - 30750,48 грн., за вересень 2018 - 29652,90 грн., за жовтень 2018 - 8644,62 грн. Узагальнена інформація про неперераховані (несплаченні) до бюджету та перераховані (сплачені) з порушенням граничного терміну сплати військового збору наведена в акті перевірки на арк. 31-38 (а.с. 26-29).

Платіжні доручення ТОВ Агрофірма «Зоря» на сплату військового збору не враховані при проведенні перевірки, оскільки, в графі «Призначення платежу» помилково вказаний - Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі в Черкаській області, тобто зазначені суми були направлені в рахунок погашення податкового зобов'язання по військовому збору іншого платника податків -Управлінням Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі в Черкаській області.

Відповідно до п.2 гл. 2 розділу III Порядку ведення органами фіскальної служби оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 07.04.2016 №422 до інтегрованої картки платника платежі розносяться виходячи з інформації, вказаної в полі «Призначення платежу» платіжного доручення.

Посилання представника позивача на листи (переписку з Катеринопільським відділенням Звенигородської ГУ ДФС в Черкаській області та Управлінням Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі в Черкаській області) суд не бере до уваги, оскільки запити до вказаних органів здійснені поза межами проведеної перевірки.

Крім того, відповідь Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі в Черкаській області ще раз підтверджує ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, тобто порушення, яке стало підставою винесення оскаржуваного рішенн.

Щодо посилань позивача на правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 826/3999/16, згідно з якою здійснення помилки у платіжному дорученні щодо ЄДРПОУ юридичної особи - платника податку під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча і помилкова, суд зазначає таке.

Предметом розгляду справи № 826/3999/16 є скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2015 № , яким товариство зобов'язано сплатити штраф у сумі 4005,69 грн за порушення строків сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на прибуток, який був застосований згідно з пунктом 126.1статті 126 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018, яким підприємству на підставі пп.54.3.5 п. 54.3 ст. 54 та п.127.1 ст. 127 ПК України визначено суму грошового зобов?язання військового збору. Таким чином, підстави та обставини вказаних справ є різними, а тому постанова Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 826/3999/16, до уваги судом не приймається.

Посилання позивача на порушення перевіряючими при проведенні перевірки п. 102.1 ст. 102 ПК України, а саме що визначав суму грошових зобов'язань за період більший ніж 1095 днів, а саме з 01.01.2015 по 17.10.2018 спростовуються таким.

Відповідно до п 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань.

Згідно пункту 114.1 статті 114 Податкового кодексу України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Суд зазначає, що документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ Агрофірма «Зоря» проведена за період господарської діяльності з 01.01.2015 по 17.10.2018 в межах п. 102.1 ст. 102 ПК України, грошових зобов'язань поза межами п. 102.1 ст. 102 ПК України податковим органом позивачу не визначено, що підтверджується розрахунком штрафу та пені (а.с. 53-62).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем доведено правомірність прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 13.02.2019.

Суддя В.П. Тимошенко