Справа № 800/466/17
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 лютого 2019 року

м. Київ

Справа № 800/466/17

Провадження № 11-1315заі18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкінкої І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від участі в розгляді апеляційної скарги на ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Вищої ради юстиції (на сьогодні - Вища рада правосуддя) про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, до Верховної Ради України про визнання протиправною та нечинною постанови в частині,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції із зазначеними позовами.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалами від 23 жовтня 2018 року:

- не прийняв відмову ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_6 від позову до Верховної Ради України про стягнення матеріальної шкоди в розмірі

1 269 863,8 грн та моральної - в розмірі 1 699 907,9 грн і заяву ОСОБА_2 в цій частині повернув позивачеві;

- відмовив у задоволенні клопотань ОСОБА_2 про витребування доказів та про залучення Національного агентства з питань запобігання корупції як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору;

- відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 про допущення до справи третього відповідача - Верховного Суду України - та у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про уточнення заяви, звільнення від сплати судового збору; водночас задовольнив клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче засідання на 15 годину 13 листопада 2018 року.

Не погодившись із зазначеним ухвалами, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, зокрема, заявив відвід суддям Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Свою заяву ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 26 травня 2018 року він звернувся до Вищої ради правосуддя зі скаргою щодо позбавлення його права на судовий захист суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що під час розгляду справи по суті суддю ОСОБА_4. він буде викликати як свідка.

На думку ОСОБА_2, судді Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, не можуть брати участь в розгляді адміністративної справи за його позовом оскільки на розгляді у Вищої ради правосуддя знаходиться скарга позивача щодо притягнення суддів Верховного Суду, у тому числі й ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до дисциплінарної відповідальності, що, за його переконанням, є підставою для відводу цих суддів від розгляду його апеляційної скарги у цій справі.

Перевіривши наведені ОСОБА_2 на обґрунтування заяви про відвід суддів доводи, врахувавши висновки Ради суддів України про відсутність конфлікту інтересів у суддів Великої Палати Верховного Суду під час перегляду в апеляційному порядку судових рішень у справах за скаргами ОСОБА_2, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб'єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими».

Проте з доводів та меж перегляду в цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв'язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ'єктивність суддів, яким заявлено відвід.

Велика Палата Верховного Суду також бере до уваги те, що у разі задоволення відводу її суддів розгляд апеляційної скарги може не відбутися, оскільки формально не існуватиме складу суду, встановленого для цього законом, для перегляду оскарженої ухвали. За такої ситуації ОСОБА_2 може бути позбавлений передбаченого статтею 129 Конституції України права на апеляційний перегляд справи. У поєднанні з наведеними вище аргументами настання такої ситуації є неприпустимою.

Таким чином, оскільки обставини, наведені ОСОБА_2 на обґрунтування заяви про відвід, не знайшли свого підтвердження, тому підстав для висновку про наявність передумов для відводу суддів Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_5, визначених статтею 36 КАС, немає.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від участі в розгляді апеляційної скарги на ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Вищої ради юстиції (на сьогодні - Вища рада правосуддя) про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, до Верховної Ради України про визнання протиправною та нечинною постанови в частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима Л. І. Рогач
О. С. Золотніков І. В. Саприкіна
О. Р. Кібенко В. С. Князєв О. М. Ситнік В. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська