Справа № 200/11949/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 р. Справа№200/11949/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В.,

при секретарі судового засідання Скрипник К.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська (85013, Донецька область, м. Добропілля, м. Білозерське, вул. Строїтельна, 17) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про скасування податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскарженого рішення, оскільки спірне рішення прийнято відповідачем у звязку з помилковим тлумаченням ст. 251, ст. 253 Цивільного кодексу України, без урахування вимог ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків. Вважає, що відповідачем зроблено невірний висновок, що визначений законодавством термін для подання документації з трансфертного ціноутворення, а саме 30-й календарний день з дня отримання товариством з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська запиту від Державної фіскальної служби України, спливає 17.05.2018 року. Згідно позиції позивача, таким граничним терміном є 18.05.2018 року, який в розумінні Європейської конвенції про обчислення строків є днем dies ad quem, а тому висновки податкового органу щодо несвоєчасного звітування позивача є необґрунтованими.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити товариству у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржене рішення прийняте ним у спосіб, що передбачений Конституцією України і чинним податковим законодавством, а твердження позивача, що граничним терміном подання документації з трансфертного ціноутворення є 18.05.2018 року є необґрунтованими та не заслуговує на увагу. Крім того зазначив, що позивач припустився невірного тлумачення Європейської конвенції про обчислення строків. Вказує, що посилання позивача на положення Цивільного кодексу України у даному випадку є помилковим, оскільки згідно ст. 1 цього кодексу до податкових відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив про те, що зміст документації з трансфертного ціноутворення не є предметом розгляду справи. Також посилається на суперечливість наведених відповідачем правових норм та Європейської конвенції про обчислення строків, що в свою чергу зобовязує податковий орган в силу положень ч. 21 ст. 56 Податкового кодексу України прийняти рішення на його користь.

Ухвалою суду від 16.11.2018 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

11.12.2018 року судом відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 05.02.2019 року підтримав позовні вимоги, просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.02.2019 року заперечував проти задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач товариство з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська (юридична адреса: 85013, Донецька область, м. Добропілля, м. Білозерське, вул. Строїтельна, 17, ) зареєстрований 04.08.2008 року за № 05-23-03-0975/05233, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Листом № 12716/6/99-99-14-01-02-15 від 12.04.2018 року ДФС України повідомило товариство з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська про необхідність подання документації з трансфертного ціноутворення за звітні 2015-2016 роки. Зазначено, що відповідно до пп. 39.4.4 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, на запит центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну і митну політику, платники податків протягом 30 календарних днів з дня отримання запиту подають документацію щодо контрольованих операцій, зазначених у запиті, яка повинна містити інформацію, зазначену в п. п. 39.6.4 цього кодексу (а.с. 38). Зазначений лист надійшов на адресу позивача 18.04.2018 року, про що свідчить штам вихідної кореспонденції товариства.

На виконання зазначеного запиту товариством з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська було надіслано пакет документів з супровідним листом № 308 від 18.05.2018 року на адресу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області 18.05.2018 року, про що свідчить опис вкладення у цінний лист (а.с. 39-41).

На підставі повідомлення від 22.05.2018 року № 11082/10/05-99-14-03 виданого ГУДФС у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності подання документації з трансфертного ціноутворення за 2015-2016 роки.

06.06.2018 року за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська з питань своєчасності подання документації з трансфертного ціноутворення за 2015-2016 роки Головним управлінням ДФС у Донецькій області складено акт № 587/05-99-14-03/36028628 (а.с. 8-11).

Перевіркою встановлено, що ТДВ Шахта Білозерська порушено вимоги п.п. 39.4.4 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України в частині порушення строків подання на адресу ГУ ДФС у Донецькій області документації з трансфертного ціноутворення та копій контрактів за 2015-2016 роки.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, платником податків до Головного управління ДФС у Донецькій області було подано заперечення до акту перевірки від 06.06.2018 року № 587/05-99-14-03/36028628, за наслідком розгляду яких висновки, викладені податковим органом в акті, залишено без змін (а.с. 14-16, 19-21).

На підставі акту перевірки від 06.06.2018 року № 587/05-99-14-03/36028628 Головним управлінням ДФС у Донецькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 року № НОМЕР_1 про застосування до товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська відповідно до вимог пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 120.4 ст. 120 Податкового кодексу України штрафних санкцій у розмірі 5192,00 грн. (а.с. 22).

Позивачем до ДФС України було подано скаргу на спірне податкове повідомлення-рішення, за наслідком розгляду якої ДФС України було прийнято рішення залишити без змін спірне податкове повідомлення-рішення, а скаргу без задоволення (а.с. 25-28, 36-37).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із Законом України від 28 грудня 2014 року N 72-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням", який набрав чинності з 01 січня 2015 року, ст. 39 Податкового кодексу України було викладено в новій редакції.

Згідно з пп. 39.5.1 п. 39.5 ст. 39 ПК України, податковий контроль за встановленням відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" здійснюється шляхом моніторингу контрольованих операцій, опитування з питань трансфертного ціноутворення та проведення перевірок з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки".

Представник позивача визнає, що ТДВ Шахта Білозерська є платником податків, яке у звітних роках 2015-2016 здійснювало контрольовані операції та подавало відповідні звіти.

Пунктом 39.4 ст. 39 ПК України встановлено порядок складання та подання звітності для податкового контролю. Згідно з п.п. 39.4.1 п. 39. 4 ст. 39 ПК України для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

Платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: новий звіт до закінчення граничного строку подання звіту про контрольовані операції за такий самий звітний період; уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду (п. 39.4.2 ст. 39 ПК України)

Платники податків, що здійснюють контрольовані операції, повинні складати та зберігати документацію з трансфертного ціноутворення за кожний звітний період. На запит центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, платники податків протягом 30 календарних днів з дня отримання запиту подають документацію щодо контрольованих операцій, зазначених у запиті, яка повинна містити інформацію, зазначену у підпункті 39.4.6 цього пункту.

Запит надсилається не раніше 1 жовтня року, що настає за календарним роком, в якому таку контрольовану операцію (операції) було здійснено.

Документація з трансфертного ціноутворення (сукупність документів або єдиний документ, складений у довільній формі) повинна містити таку інформацію:

а) дані про особу (осіб), яка є стороною контрольованої операції, та про пов'язаних осіб платника податків (у звітному періоді, в якому здійснювалася контрольована операція, та на момент подання документації), а саме:

контрагента (контрагентів) контрольованої операції;

осіб, які безпосередньо (опосередковано) володіють корпоративними правами платника податків у розмірі 20 і більше відсотків;

осіб, корпоративними правами яких у розмірі 20 і більше відсотків безпосередньо (опосередковано) володіє платник податків.

Документація з трансфертного ціноутворення подається платником податків до контролюючого органу, зазначеного у запиті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктом 39.4.8 п. 39.4 ст. 39 ПК України встановлено, що у разі коли подана платником податків документація з трансфертного ціноутворення не містить інформацію в обсязі, зазначеному в підпункті 39.4.6 цього пункту, або належного обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, надсилає такому платнику податків запит з вимогою додатково подати протягом 30 календарних днів з моменту його отримання інформацію відповідно до підпункту 39.4.6 цього пункту та/або обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки".

Пункт 39.5 ст. 39 ПК України регулює питання податкового контролю з цього питання.

Відповідно до п. 39.5.1 ст. 39 ПК України, податковий контроль за встановленням відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" здійснюється шляхом моніторингу контрольованих операцій, опитування з питань трансфертного ціноутворення та проведення перевірок з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки".

Моніторинг умов контрольованих операцій здійснюється шляхом аналізу звітів про контрольовані операції, документації з трансфертного ціноутворення, отриманих, зокрема, на підставі запитів, надісланих відповідно до підпунктів 39.4.4 та 39.4.8 пункту 39.4 цієї статті, будь-яких інших інформаційних джерел, та шляхом отримання податкової інформації відповідно до статті 73 цього Кодексу.

З метою встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" посадові особи контролюючого органу, під час проведення аналізу звітів про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, поданих платником податків відповідно до пункту 39.4 цієї статті, мають право проводити опитування уповноважених осіб та/або працівників платника податків.

Порядок проведення моніторингу контрольованих операцій та опитування встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі якщо контролюючий орган під час виконання функцій податкового контролю виявив факти проведення платником податків контрольованих операцій, звіт про які відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 цієї статті не подано, він надсилає повідомлення про виявлені контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Повідомлення надсилається засобами електронного зв'язку не пізніше 5 робочих днів із дня виявлення таких операцій.

Відповідно до п. 39.5.2.1 ст. 39 ПК України, перевірка з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" може бути проведена контролюючим органом у разі надання платником податків документації з трансфертного ціноутворення відповідно до підпункту 39.4.4 пункту 39.4 цієї статті або у разі неподання платником податків чи подання з порушенням вимог пункту 39.4 цієї статті звіту про контрольовані операції або документації з трансфертного ціноутворення.

При цьому, Податковим кодексом України не встановлено обмежень щодо об'ємів проведення перевірки контрольованих операцій, в тому числі, в разі попереднього направлення запиту на отримання документації з трансферного ціноутворення та/або можливість проведення такої перевірки лише після направлення запиту тощо.

Суд зазначає, що із системного аналізу наведених норм податкового законодавства випливає, що податковий орган наділений повноваженнями на проведення позапланової перевірки контрольованих операцій у разі неотримання звіту про контрольовані операції та, зокрема, подання з порушенням встановлених вимог документації з трансфертного ціноутворення.

Як вбачається з акту перевірки від 06.06.2018 року № 587/05-99-14-03/36028628, підставою для складання спірного податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 року № про накладення штрафу в розмірі 5192 грн. стало несвоєчасне подання позивачем документації з трансферного ціноутворення та копії контрактів за 2015-2016 роки.

Раніше судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що лист ДФС України про необхідність подання документації з трансфертного ціноутворення за звітні 2015-2016 роки № 12716/6/99-99-14-01-02-15 від 12.04.2018 року позивач отримав 18.04.2018 року. Відповідь на запит разом з копіями документів, які витребовувались, позивачем було надіслано на адресу ГУДФС у Донецькій області 18.05.2018 року.

Контролюючий орган вважає, що граничний строк подання документації з трансферного ціноутворення спливає 17.05.2018 року, отже направлення позивачем документів 18.05.2018 року є протиправним, та таким, що порушує вимоги пп. 39.4.4 п. 39.4 ст. 39 ПК України.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача стосовно початку перебігу строку на подання документації з трансфертного ціноутворення з дня отримання платником запиту від ДФС України (18.04.2018 року), оскільки вони суперечать положенням ст. 2 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року № ЕТ8 -076, та за її змістом термін "dies a quo" означає виключно день, з якого починається відлік строку, а "diesaquem" означає день, у який цей строк спливає.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд виходить з того, що приписами ч.1 ст. 251 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 2 ст. 251 ЦК України).

Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Частиною 1 ст. 254 ЦК України визначено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

За положеннями ст. 1 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року, вона застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом; органом арбітражу, якщо такий орган не встановив порядку обчислення строків; або сторонами, якщо порядок обчислення строків не був безпосередньо чи опосередковано узгоджений між сторонами і не визначається існуючою практикою відносин між сторонами.

Частиною ч. 1 ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року встановлено, що строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін «a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «ad quem» означає день, у який цей строк спливає. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської конвенції про обчислення строків якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

За таких обставин, у розрізі вищевказаних норм Конвенції з приписами пп. 39.4.4 п. 39.4 ст. 39 ПК України, суд дійшов висновку, що 18.05.2018 року включно є граничним строком для подання документації з трансфертного ціноутворення за звітні 2015-2016 роки.

Посилання відповідача на те, що положення Цивільного кодексу України у даному випадку є помилковим, оскільки згідно статті 1 цього кодексу до податкових відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом, суд вважає не обґрунтованими, з огляду на наступне.

Оскільки нормами Податкового Кодексу України не врегульоване питання перебігу строків подання документів до податкового органу, суд вважає, що вищевказане проблемне питання вирішується із застосуванням аналогію закону.

Крім того, суд зазначає, що п. 56.21 ст. 56 ПК України встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, в будь-якому випадку, враховуючи не врегулювання правил перебігу строків подання документів до податкового органу спеціальним законом та можливість неоднозначного трактування цього питання, суд вважає, що такі обставини мають трактуватися на користь платника податків.

Таким чином, оскільки позивачем надіслано документацію з трансфертного ціноутворення за звітні 2015-2016 роки 18.05.2018 року об 15:57 год., тобто у останній день подання такої звітності, застосовуючи до позивача штрафні санкції податковий орган діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, у звязку з чим спірне податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем за подання до адміністративного суду адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. згідно платіжного доручення від 08.11.2018 року № НОМЕР_2.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 року № НОМЕР_1 - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 04.07.2018 року № НОМЕР_1.

Стягнути на користь товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська (85013, Донецька область, м. Добропілля, м. Білозерське, вул. Строїтельна, 17, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь. вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, код за ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 05.02.2019 року.

Повний текст рішення виготовлено 12.02.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.