Справа № 459/1621/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№459/1621/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Гулкевич І.З.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним та незаконними діянь суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії по відновленню законності і верховенства права,-

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить : зобов'язати Червоноградський МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області відновити всі права ОСОБА_1 в порядку, встановленому ч.2 ст. 17 КАС України; визнати протиправною та незаконно бездіяльність Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, яка виразилась у відмові задовольнити вимоги ОСОБА_1 про приведення надісланих йому листів та постанов Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, які отримав 17.05.2018 р до повної відповідності з приписами діючих в Україні нормативно-правових актів; визнати незаконно порушеними ОСОБА_1 конституційні та законні права на честь і гідність, на забезпечення відповідальності держави в особі Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області за свою діяльність, на захист від поводження, що принижує його людську гідність, на отримання інформації, на гласність та відкритість виконавчого провадження як обов'язкової засади виконавчого провадження визначеної Законом України «Про виконавче провадження»; зобов'язати Червоноградський МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області виконати всі вимоги щодо належного інформування ОСОБА_1 у повній відповідності з приписами нормативно-правових актів, викладені в листі ОСОБА_1 в Червоноградський МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 22.05.2018 р; зобов'язати Червоноградський МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в подальшому, якщо в нього коли-небудь ненароком виникнуть причини прийняти чи вчинити на виключно законних підставах по відношенню до ОСОБА_1 якісь рішення чи/та дії з застосуванням норм, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», виносити рішення чи/та вчиняти відповідні дії з обов'язковим зрозумілим попередженням позивача і з виконанням при цьому норм щодо : відповідальності держави перед людиною за свою діяльність; визнання людини, її життя, здоров'я, честі і гідності, недоторканості та безпеки найвищою соціальною цінністю в Україні; дотримання принципів державної служби та основних обов'язків державного службовця; забезпечення його прав на інформацію; дотримання засад гласності та відкритості виконавчого провадження; дотримання норм і правил української мови, діловодства, виготовлення документів з дотримання принципів та виконанням всіх вимог нормативно-правових актів, вказаних ОСОБА_1 в даному адміністративному позові та в додатках №1,5 до цього адміністративного позову; визнати незаконними постанову про відкриття виконавчого провадження , а також попередньо до неї прийняту постанову про арешт майна ОСОБА_1, які (постанови) винесені 14.05.2018 р ВП №56386688, на підставі неіснуючої постанови Червоноградського МВ ДМСУ від 23.03.2018 р, в той час, коли існуюча постанова була оскаржена в порядку, передбаченому КАС України і до моменту подачі даного адміністративного позову не набрала законної сили, відмінити (скасувати), або зобов'язати відповідача відмінити (скасувати) обидві зазначені постанови; відмінити (скасувати), або зобов'язати Червоноградський МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в межах повноважень суду - всі рішення, дії і заходи відповідача , а також державних та приватних органів, підрозділів, служб, до яких звертався ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження, що були прийняті та/чи вчинені ними по виконанню двох незаконних постанов.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 31 травня 2018 року адміністративну справу на підставі статті 20, 29 КАСУ передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року позовну заяву повернуто позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 р апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 р про повернення позовної заяви скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказана справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду 24.01.2019 року за вх. №2614.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 08 лютого 2019 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна боржника не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерством юстиції України, постанова про арешт майна боржника, винесена до моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Також зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні його вимог про приведення надісланих йому листів та постанов Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області до повної відповідності з приписами діючих в Україні нормативно-правових актів.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав відзив на адміністративний позов. В обгрунтування відзиву зазначив, що на виконанні у Червоноградському міському відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження АСВП №56386688 з примусового виконання постанови по справі №ПН МЛВ 057990 виданої 23.04.2018 року Червоноградським міським відділом ДМС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 1700 грн.

14.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника, відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року №2432/5, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 року за №1126/29256. Відтак посилання позивача, щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, є надуманими та безпідставними.

04.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Червоноградським міським відділом ДМС повторно пред'явлено постанову №ПН МЛВ 05799- від 23.04.2018 року до виконання.

05.09.2018 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржником часткового сплачено штраф на суму 850 грн.

Відтак, вважає позовні вимоги позивача безпідставними та не обгрунтованими.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору встановив наступне.

Судом встановлено, що 14.05.2018 року головним державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кузьмів Х.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №56386688 щодо примусового виконання постанови №ПН МЛВ 057990 від 23.04.2018 року виданої Червоноградським міським відділом ДМС.

14 травня 2018 р головним державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кузьмів Х.В. винесена постанова про арешт майна боржника.

Позивач не погоджуючись із діями відповідача щодо винесення постанови відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна звернувся із даним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі-Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404- VIII (далі Закон №1404- VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки (ч.2 ст. 11 Закону України № 606 від 21.04.1999, в редакції на момент відкриття виконавчого провадження).

Аналогічні норми також закріплені в ч.1 ст.18 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII, де зазначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами(ч.1 ст.13 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII).

Частиною 5 статті 26 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

14.05.2018 року головним державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кузьмів Х.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №56386688 щодо примусового виконання постанови №ПН МЛВ 057990 від 23.04.2018 року виданої Червоноградським міським відділом ДМС.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

14 травня 2018 р головним державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кузьмів Х.В. винесена постанова про арешт майна боржника.

Постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про накладення арешту на кошти винесена відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 року за №1126/29256, постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Відтак, посилання позивача на те, що постанова про арешт майна боржника, винесена до моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, даним постановам присвоєно один номер, а саме 56386688, оскільки номер виконавчого провадження присвоює автоматизована система виконавчих проваджень, постанова про арешт майна боржника не може бути винесена швидше чим постанова про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 04.06.2018 року на адресу Червоноградського міського відділу ВДВС ГТУЮ у Львівській області надійшла заява Червоноградського міського відділу ДМСУ №24/861 від 18.05.2018 року про повернення без виконання постанови ПН МЛВ 057990 виданої 23.04.2018 року Червоноградським міським відділом ДМС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 1700,00 грн.

Головним державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кузьмів Х.В. 04.06.2018 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Червоноградського міським відділом ДМСУ повторно пред'явлено постанову ПН МЛВ 057990 від 23.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у сумі 1700,00 грн.

Старшим державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Буйною С.В. 05.09.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 40 Закону №1404 передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Статтею 59 Закону №1404 визначені підстави для зняття арешту з майна.

Так ч. 4 цієї статті визначено підстави, за яких державний виконавець знімає арешт з усього майна або його частини: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині 6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Цей перелік є вичерпним.

Окрім того, зазначеною вище статтею Закону №1404 передбачено, що у разі виявлення в діях державного виконавця порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом, начальник відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, виносить постанову про зняття арешту з майна

В той же час, частиною 5 ст. 59 Закону № 1404 зазначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Якщо на майно особи накладено арешт, і воно належить їй на праві власності, то така особа може звернутися з позовом до суду про зняття арешту з майна. Після розгляду справи, у разі задоволення такого рішення державний виконавець повинен зняти з такого майна арешт не пізніше наступного для, коли йому стало відомо про такі обставини (ч.1 ст.59 Закону № 1404)

Отже, наслідки завершення виконавчого провадження щодо зняття арешту з майна боржника, можуть бути застосовані лише у випадку закінчення виконавчого провадження.

При цьому, у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону, виконавче провадження не вважається закінченим, оскільки законодавцем стягувачу надана можливість повторно пред'явити виконавчий документ до примусового виконання, а державному виконавцю не надано право зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

В даному випадку виконавче провадження не було закінчено, а тому повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з відсутністю майна у боржника, не є підставою для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1.

Аналогічні висновки були наведені і в обов'язковій до врахування судом постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року по справі № 826/20120/14.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, задоволенню в адміністративному процесі підлягають лише ті вимоги, які поновлюють порушене право особи в публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 Про судове рішення в адміністративній справі, у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Отже зобов'язання, встановлені у резолютивній частині рішення суду, не можуть поширюватись на майбутнє.

З огляду на наведене, суд вважає, що у задоволенні відповідних позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.