Справа № 460/80/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07 лютого 2019 року м. Рівне №460/80/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні питання про закриття провадження у справі за позовом

ОСОБА_1
доРівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до суду з позовом до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - відповідач, Рівненський міський відділ ГТУЮ у Рівненській області), в якому просила суд з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

1. Визнати протиправною бездіяльність Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо не закінчення виконавчого провадження ВП № 22652219 та зобов'язати Рівненський міський відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області закінчити виконавче провадження ВП № 22652219, відкрите щодо ОСОБА_1.

2. Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2010 щодо боржника ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимоги позивач зазначив, що вона звернулася до ПАТ "Альфа банк" де їй було повідомлено, що рішенням третейського суду було вирішено стягнути з неї борг за основним зобов'язанням. Однак, станом на день пред'явлення виконавчого документу до виконання борг був відсутній, про що ПАТ "Альфа банк" надав відповідну заяву, оригінал якої був поданий відповідачу разом із заявою позивача від 08.11.2018 про закінчення виконавчого провадження по стягненню із ОСОБА_1 виконавчого збору та зняття арешту з її майна. В супереч цьому відповідачем не закінчено виконавче провадження та не знято арешт майна позивача. З підстав наведених у позовній заяві, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.02.2019 за клопотання відповідача задоволено та відкладено розгляд справи №460/80/19 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови, до 06.02.2019 на 14 год. 15 хв.

05.02.2019 відповідачем надано відзив на позовну заяву та витребувані судом копії матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 06.02.2019 вирішено розгляд справи №460/80/19 провести у письмовому провадженні.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Частиною 1 ст.287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частинами 1 та 2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII) передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України від 02.06.2016№ 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання виконавчих документів, незалежно від того, у порядку якої юрисдикції було прийнято рішення, що є виконавчим документом.

Вказана правова позиція суду співпадає з правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постановах по справах № 921/16/14-г/15 від 06.06.2018, № 127/9870/16-ц від 06.06.2018 та № 2-01575/11 від 28.11.2018, де зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз наведеного свідчить про те, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності у законі іншого судового порядку оскарження. Якщо ж законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Так судом встановлено, що на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №6-1029 від 09.07.2010 виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором №SМЕ0012575 у сумі - 625578,53 грн., та судових витрат по сплаті третейського збору в сумі - 100,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ПАТ "Альфа-Банк" пені за договором поруки у розмірі 418617,32 грн., підтвердженням чого є долучена до матеріалів справи постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2010 ВП №22652219.

14.12.2010 з метою забезпечення виконання виконавчого документа виникла необхідність накласти арешт на все майно боржника, у зв'язку з чим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах ВП №22652219.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо не закінчення виконавчого провадження ВП № 22652219 та зобов'язати Рівненський міський відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області закінчити виконавче провадження ВП № 22652219, а також скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2010.

Отже, до спірних правовідносин належить застосувати ч.1 ст.74 Закону України 02.06.2016№ 1404-VIII де зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача, як сторони у виконавчому провадженні.

Окрім цього, ч.1 ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Таким чином, оскаржувані дії відповідача щодо не закінчення виконавчого провадження та прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, вчинені по цивільній справі у межах виконання виконавчого листа №6-1029 від 09.07.2010 виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова. А тому вказані дії державного виконавця підлягають оскарженню до суду, який видав виконавчий документ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238, статтями 239, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі №460/80/19 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови - закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 07 лютого 2019 року

Суддя Зозуля Д.П.