Справа № 2340/5084/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 лютого 2019 року Справа № 2340/5084/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглядаючи у порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України та Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України та Державне підприємство "Національні інформаційні системи", в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо внесення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 20.12.2010 №8327 ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Черкаській області "Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1." від 19.12.2018 №928/06;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області у встановлений спосіб, та за встановленою законодавством формою направити Черкаській філії державного підприємства "Національні інформаційні системи" повідомлення щодо відновлення заблокованого, на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 19.12.2018 №928/06, доступу приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 До Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України.

Ухвалою від 02.01.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом.

09 січня 2019 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення даного позову, яка ухвалою від 10.01.2019 залишена без розгляду.

14 січня 2019 року позивач повторно подав до суду заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої ухвалою від 16.01.2019 відмовлено.

22 січня 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у даній справі, в якій просить:

- зупинити, до набрання законної сили рішенням суду, дію наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 19.12.2018 №928/06 "Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1.";

- заборонити, до набрання законної сили рішенням суду, Державному підприємству "Національні інформаційні системи" вчиняти дії щодо блокування, анулювання, обмеження доступу приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 до Єдиних та Державних реєстрів.

За результатами розгляду вказаної заяви ухвалою від 24.01.2019 відмовлено у її задоволенні.

07 лютого 2019 позивач вкотре звернувся до суду із заявою, в якій просить суд вжити заходів щодо забезпечення його позову шляхом:

- заборони до вступу у законну силу рішення суду у справі №2340/5084/18 Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України здійснювати дії щодо розгляду подання Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про анулювання виданого позивачу 20.12.2010 №8327 Міністерством юстиції України свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

- зупинення до вступу у законну силу рішення суду у справі №2340/5084/18 дії наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 19.12.2018 №928/06 "Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1П.";

- заборони до вступу у законну силу рішення суду у справі №2340/5084/18 ДП "Національні інформаційні системи" вчиняти дії щодо блокування, анулювання, обмеження доступу приватному нотаріусу Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 до єдиних та державних реєстрів.

Вказана заява від 07.02.2019 відповідає вимогам визначеним ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Розглянувши подані документи і матеріали, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заявлене позивачем клопотання про забезпечення позову у даній справі, суд виходить з того, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов'язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Розглядаючи та вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, а також запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З огляду на приписи наведеної статті небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

У силу ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд бере до уваги, що інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Суд враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України», в якому Високий Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення даного позову, позивач вкотре стверджує про очевидну протиправність оскаржуваного рішення. Інші доводи позивача в обґрунтування наявності підстав для ухвалення судом рішення про забезпечення позову у даній справі зводяться до того, що у зв'язку із зупиненням нотаріальної діяльності позивача він позбавлений можливості отримувати дохід, через відсутність грошових коштів не в змозі оплачувати роботу найманого працівника, комунальні послуги, послуги державної служби охорони, та за цілодобове спостереження за сигналом "Пожежа". Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про велику імовірність фактичного припинення його нотаріальної діяльності ще до вирішення судом даної справи по суті.

Суд наголошує, що наведені у заяві доводи позивача про протиправність рішення "Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1." від 19.12.2018 №928/06 потребують з'ясування та перевірки їх доказами на стадії розгляду справи по суті та не можуть бути підставою для зупинення дії оскаржуваного рішення в порядку забезпечення позову під час підготовчого провадження. Обставини прийняття оскаржуваного рішення, та докази, покладені відповідачем в основу такого рішення, підлягають дослідженню та оцінці судом під час розгляду справи по суті та прийняття рішення у справі. Таким способом позивач домагається вирішення (задоволення) позовних вимог на період дії ухвали про забезпечення позову, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову, про що суд вже зазначав в ухвалі від 16.01.2019.

Зупинення дії оскаржуваного наказу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області "Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1." від 19.12.2018 №928/06 та його наслідків - зобов'язання ДП «НІС» відновити доступ позивачу до Єдиних та Державних реєстрів є предметом позову та буде фактично вирішенням справи судом до постановлення рішення у справі, що є неприпустимим та порушує принцип рівності сторін, регламентований ст. 8 КАС України.

Водночас заявлені в обґрунтування заяви про забезпечення позову обставини та додані докази не свідчать про очевидність можливості настання негативних наслідків, у зв'язку з розглядом подання Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про анулювання позивачу свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та неможливості чи ускладнення поновлення прав та інтересів позивача.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін та запобігання можливості порушення у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; наявності зв'язку між заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 242, 243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України та Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький