Справа № 810/2058/18
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року м. Київ № 810/2058/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду, пред'явивши вимоги управлінню Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправним та скасування рішення від 02.11.2017 р. №1657 про відмову у призначенні та виплаті пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язання призначити пенсію на цих умовах з 04.12.2015 р. В обґрунтування позову покладено твердження про наявність права на пенсію із зниженням пенсійного віку як особі, яка проживала та працювала в зоні

Ухвалою суду від 10.07.2018 р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що згідно довідки №592/02-18 від 04.11.2015 р., яка видана Тарасівською радою позивачу, останній проживав та був зареєстрований в Білоцерківському районі Київської області в с. Тарасівка, вул. Московська,14, з 1982 р. по 04.02.1991 р. та з 24.10.2001 р. по теперішній час, яке відноситься до зони посиленого радіоактивного забруднення.

Ухвалою суду від 10.07.2018 р. було відкрито спрощене провадження у справі, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

У своїх запереченнях відповідач аргументував прийняте рішення від 02.11.2017 р. №1657 тим, що з поданих ОСОБА_1 документів вбачається, що останній проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1982 р. по 04.02.1991 р. та з 24.10.2001 р. по теперішній час.

Документи про проживання та роботу в зоні посиленого радіоекологічного контролю за період з 04.02.1991 р. позивачем не надано. Оскільки, у визначений 3-місячний термін довідка про період проживання на території радіоактивного забруднення з 1986 р. по 1993 р. не надана, вимоги позивача про призначення йому пенсії згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є безпідставними. Крім цього, відповідач звернув увагу суду, що підтвердження періодів проживання в зоні проживання радіоекологічного забруднення іншими документами (свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, копіями медичних довідок та іншими документами, в тому числі показами свідків) чинним законодавством не передбачено та просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, встановивши характер спірних правовідносин, предмет спору та доводи кожного учасника, якими підтверджуються обрані правові позиції, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог, ураховуючи таке:

ОСОБА_1 у зв'язку з досягненням віку, необхідного для призначення пенсії як потерпілій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, звернувся до Білоцерківського управління Пенсійного фонду України Київської області про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ, якою передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а саме за умови, що станом на 1 січня 1993 року вони прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 роки.

Рішенням № 1657 від 02.112017 р. відповідач відмовив в призначенні пільгової пенсії посилаючись на те, що заявником документально не підтверджено 4 роки роботи (проживання) в зоні посиленого радіологічного контролю, які є умовою визначення права на пенсію із зниженням пенсійного віку.

Так, відповідно записів у трудовій книжці заявника останній працював з 06.04.1988 р. по 21.11.1990 р. в спецмонтажному управлінні "Казстальмонтаж"; з 22.11.1990 р. по 01.05.1992 р. в Київському спецуправлінні "Центростальмонтаж"; з 01.05.1992 р. на підприємстві, яке розташоване в м. Біла Церква, що належало до зони посиленого радіологічного контролю.

За даними довідки №592/02-18 від 4.11.2015 р. позивач був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1982 р. по 04.02.1991 р.

Таким чином, на думку відповідача позивачем не підтверджено станом на 01.01.1993 р. період роботи (проживання) в зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки.

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам, суд зважає на наступне: Порядок видачі посвідчень потерпілим в аварії на ЧАЕС встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено такий Порядок. Згідно з пунктом 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

У пункті 6 Порядку передбачено, що особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В. Підставою для видачі такого посвідчення, за змістом пункту 10 цього Порядку, є довідка встановленого зразка, яка наведена у додатку 7 згаданого Порядку.

Згідно п.4 ч.1 ст.11 Закону №796-ХІІ особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, є такими, що належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Пунктом 4 ч.1 ст.14 Закону №796-ХІІ, що визначає категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій, до таких осіб відносить тих, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. - категорія 4.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону №796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (ст.55), тобто особам, якщо вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій у розрахунку 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Системний аналіз положень статей 9,14 Закону №796-ХІІ у поєднанні із нормою ч.3 ст.65 цього Закону дають підстави для висновку, що основним доказам проживання, роботи або навчання на території зони радіоактивного забруднення чи участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи або посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке відповідно до змісту ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є підставою для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

З наведених норм права також слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, передбаченого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 року № 21 -1048во06 та від 04.09. 2015 року № 690/23/15-а. Крім того, Верховний Суд підтримав таку позицію у своїй постанові від 27.02. 2018 року у справі №344/9789/17.

Такий підхід узгоджено із практикою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа № 333/2072/17 (2-а/333/122/17), у постанові від 27 лютого 2018 року (справа № 344/9789/17).

На час звернення позивача до суду останній є власником посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, видане КОДА 07.07.1992 р. Дане посвідчення ніким не скасовано, не оспорене, не визнано недійсним, отже є таким, що підлягає застосуванню, в тому числі і надання пільг, встановлених Законом №796-ХІІ. Однією із пільг є зменшення віку, необхідною для призначення і виплати пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, наявність у позивача зазначеного посвідчення, є достатнім підтвердженням факту, що він на протязі 4 років проживав або постійно працював у зоні посиленого радіологічного контролю.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що у разі призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надаються також документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) шляхом видачі посвідчення відповідного зразка.

Згідно довідки №592/02-18 від 04.11.2015 р. позивач проживав та був зареєєстрований в с.Тарасівка Білоцерківського району Київської області. Працював з 06.04.1988 р. по 21.11.1990 р. в спецмонтажному управлінні "Казстальмонтаж"; з 22.11.1990 р. по 01.05.1992 р. в Київському спецуправлінні "Центростальмонтаж"; з 01.05.1992 р. на підприємстві, яке розташоване в м. Біла Церква, що належало до зони посиленого радіологічного контролю.

За даними довідки №592/02-18 від 4.11.2015 р. позивач був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1982 р. по 04.02.1991 р.

Тому, висновки відповідача, які були покладені в основу відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах та оформлені рішенням №1657 від 02.11.2017 р. є хибними, а рішенням таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Натомість, суд не знаходить підстав для задоволення вимог заявника в частині зобов'язання управління ПФУ у м.Білій Церкві Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, оскільки таке право належить виключно відповідачу.

Так, преамбулою Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що він визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Умови оформлення документів для призначення пенсій за віком встановлено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Мін'юcті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846. Для призначення пенсії за віком зацікавленою особою має бути подано до УПФУ відповідний пакет документів. За правилами п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обовязків) та завіряється печаткою управління

Ураховуючи, що правопорядок в Україні будується за принципом поділу влади на законодавчу, виконавчу та судову, де органи влади мають діяти згідно положень ст.19 Конституції України, суд не для себе знаходить законних підстав перебирати повноваження відповідача та здійснювати перевірку та належність документів, які подані заявником для одержання пенсії зі зниженням пенсійного віку, позаяк це є втручанням у дискреційні повноваження органу- територіального управління Пенсійного фонду.

Отже, вимоги про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, суд вважає необґрунтованими , безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області від 02.11.2017 р. №1657.

У задоволенні решти позовних вимог,- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Брагіна О.Є.