Справа № 489/7797/18
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/7797/18
Провадження №2-а/489/16/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Животовою А.В.,

за участю: позивача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області, посадова особа - Департаменту патрульної поліції України інспектор, лейтенант 3 батальйону 2 роти Канавцев Сергій Вячеславович про визнання дії протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ЕАВ №766784 від 01.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., оскільки він правил дорожнього руху не порушував, патрульним поліції при розгляді справи не було досліджено всіх доказів та обставин справи. При винесенні постанови не брались до уваги його пояснення про те, що він їхав виключно прямо та виїхав з правої сторони, здійснивши поворот, а дії поліцейського патрульної поліції, вважає неправомірними. Виходячи із обставин справи, вважає жодних інших доказів по справі, крім постанови, та відеозапису на якому не можливо встановити марку, державний номер автомобіля та інші ідентифікуючі ознаки, на момент розгляну адміністративної справи, не було. Будь-яких інших доказів у вчинені позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП відповідачами не надано, а відтак і не доведено належними та допустимими доказами факт правомірності винесеної постанови.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2018 року прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача надано відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги вказував, що під час патрулювання 01.12.2018 року інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № З Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Канавцевим С.В., разом з напарниками, було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля Kia Soul з державним номерним знаком НОМЕР_2, рухаючись по вул. 1 Воєнній та на перехресті з вул. В.Морською здійснив поворот ліворуч, всупереч вимогам наказового дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" Додатку 1 ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_2, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу інспектора. Факт порушення Правил дорожнього руху визнавав, пояснив, що проживає за адресою АДРЕСА_1 та завжди таким чином повертає, оскільки йому так зручно. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог дорожнього знаку 4.1 "Рух прямо" Додатку 1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУПАП, було прийнято рішення винести постанову у справі, про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) щодо позивача. Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор Канавцев С.В. виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 255 (двохсот п'ятдесят п'ять) гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено копію документу. Таким чином, вважає, що постанова серії ЕАВ №766784 від 01.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, по невідомим суду причинам, про дачу, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідач посилається на те, що позивач 01 грудня 2018 року о 13 год. 47 хв. рухаючись по вулиці 1-а Воєнна в м. Миколаєві, керуючи транспортним засобом KIA SOUL, з державним номерним знаком НОМЕР_3 та здійснив поворот ліворуч на вулицю Велика Морська, чим порушив вимогу дорожнього знаку 4.1 Рух тільки прямо чим порушив п.8.4 ПДР України - порушення вимог наказового знаку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього, 01 грудня 2018 року постановою інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Будь-який учасник дорожнього руху повинен знати і виконувати Правила дорожнього руху. Незнання Правил дорожнього руху не звільняє від відповідальності за їх порушення.

Відповідно до п.п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху га інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 2.3, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 33.4 розділу 33 Дорожні знаки ПДР України, знак 4.1 "Рух прямо" дозволяє рух лише прямо. Дія знаку не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знаку поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений, а також, установлений на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Відповідно до п.8.4.г Розділу 8 Регулювання дорожнього руху ПДР України Дорожні знаки поділяються на групи, окрім інших, наказові знаки - показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Відповідальність за порушення вказаних правил передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП тягне за собою накладання штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час представником відповідача надано диск з відеозаписом, відповідно до якого, під час перегляду у судовому засіданні, не зафіксовано факт інкримінованого позивачу правопорушення, що дає підстави вважати недоведеності відповідачем вини позивача.

Стосовно неправомірності дій відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї вимоги, оскільки відповідач діяв в межах повноважень наданих йому чинним законодавством.

Приймаючи до уваги те, що у відповідача відсутні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, враховуючи те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області, посадова особа - Департаменту патрульної поліції України інспектор, лейтенант 3 батальйону 2 роти Канавцев Сергій Вячеславович про визнання дії протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №766784 від 01 грудня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривен.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити.

В задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2, РНКОПП НОМЕР_1.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1.

Відповідач: посадова особа - Департаменту патрульної поліції України інспектор, лейтенант 3 батальйону 2 роти Канавцев Сергій Вячеславович, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева

Повний текст судового рішення складено «29» січня 2019 року.