Справа № 1.380.2019.000495
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.000495
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

11 лютого 2019 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов'язання утриматися від вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

31.01.2019 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, заявник) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати протокол конкурсної комісії Головного управління ДФС у Львівській області про визначення переможця за результатами конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б», а саме на посаду начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції, оголошеного наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 19.11.2018 № 6791 «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби в Головному управлінні ДФС у Львівській області»;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Львівській області утриматись від вчинення дій щодо призначення ОСОБА_2 на вакантну посаду державної служби категорії «Б» - начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції, який відбувся 12-13 грудня 2018 року;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Львівській області вчинити дії щодо повторного проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» - начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції.

08.02.2019 до Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 подав заяву (вх. № 4526) про забезпечення позову. Заявник просить забезпечити позов шляхом заборони Головному управлінню ДФС у Львівській області приймати будь-яке рішення щодо призначення переможця за результатами конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б», а саме на посаду начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції, оголошеного наказом Головного управління ДФС у Львівській області від 19.11.2018 № 6791 «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби в Головному управлінні ДФС у Львівській області» до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у випадку прийняття керівником державної служби рішення про призначення переможцем конкурсу ОСОБА_2 такі дії створять для позивача додаткові перешкоди, оскільки виникне потреба в оскарженні такого рішення. Невжиття таких заходів, на думку заявника, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів. Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов'язків сторін та рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акта.

ОСОБА_1, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову зазначає про перемогу у конкурсі іншої особи. Вказує, що у разі призначення переможця конкурсу та невжиття судом заходів забезпечення позову, позивач буде позбавлений ефективного захисту його прав та інтересів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен врахувати інтереси не тільки позивача, але й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу рівності сторін, як складової концепції справедливого судового розгляду та який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах «Кресс проти Франції» (Kress v. France), «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy), «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria).

Отже, у такому випадку неможливо оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Забезпечуючи позов у такий спосіб суд виходить за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, що є неприпустимим.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що така заява є необґрунтованою та передчасною, так як, у разі задоволення з цієї підстави заяви про забезпечення позову судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Суд не вправі вживати такі заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

При цьому, протиправність оскаржуваного рішення підлягає встановленню судом при вирішенні справи по суті.

Суд також звертає увагу заявника, що зазначені заходи забезпечення не є співмірними, оскільки вжиття заходів забезпечення позову може істотно порушити права та законні інтереси інших осіб, що не відповідає засадам інституту забезпечення позову.

Крім цього, судом не встановлено підстав, які б унеможливили в майбутньому захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

Отже, у зв'язку з відсутністю підстав для забезпечення позову, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заяви, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов'язання утриматися від вчинення дій - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мричко Н.І.