Справа № 826/9066/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9066/18 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Алькор Інвест" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» (далі - позивач, ТОВ «ФК «Алькор Інвест») звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.05.2018 №, №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску а загальнообов'язкове соціальне страхування за період з 16.07.2014 по 31.12.2017.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ФК «Алькор Інвест», зокрема:

- п. 185.1 ст. 185, п. 200.1 ст. 200, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме не визначено та не сплачено до бюджету податок на додану вартість на загальну суму 171644 грн., в тому числі у липня 2016 року на суму 137644 грн., у грудні 2016 року на суму 34000 грн.;

- п. 120.1 ст. 120, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України , а саме не подано декларації з податку на додану вартість за липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, липень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, грудень 2017 року.

За наслідками перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 26.04.2018 №510/26-15-14-06-02/39306471 (далі - акт перевірки).

Відповідно до змісту акту перевірки, порушення позивачем приписів податкового законодавства спричиненні наступним.

ТОВ «ОТП Факторинг» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Алькор-Інвест» (новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги від 24.05.2016 б/н, предметом якого є відступлення новому кредитору грошової вимоги, що належить первісному кредитору, а саме заборгованість ОСОБА_2. Загальна вартість прав вимоги за вказаним договором становить 500000 грн.

Між ТОВ «ОТП Факторинг» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладений іпотечний договір від 29.11.2006 №PCL-003/459/2006, згідно з яким іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку земельну ділянку площею 0,1102 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Водночас, між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1102 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. Вартість земельної ділянки за домовленістю сторін складає 510000 грн.

Також, між позивачем (новий кредитор) та ТОВ «ОТП Факторинг» (первісний кредитор) укладений договір відступлення права вимоги від 29.06.2016 б/н про відступлення новому кредитору грошової вимоги, що належить первісному кредитору, а саме заборгованість ОСОБА_2, вартість права вимоги становить 700000 грн.

Так, між ТОВ «ОТП Факторинг» (іпотекодержавтель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладений іпотечний договір №PML- 003/299/2007, згідно з яким іпотекодавець передає іпотеко держателю в іпотеку земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2.

В свою чергу, між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» (продавець) та ТОВ «Актіс -інвест» (покупець) укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18.08.2016, відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2. Продаж земельної ділянки вчинюється за погоджену сторонами суму 701000 грн.

ТОВ «ФК «Алькор Інвест» (продавець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 01.10.2016 з ОСОБА_4, відповідно до умов якого покупець приймає у власність належні продавцю на праві власності нежитлові приміщення №25,26 зазначені в платі літерою «А», загальною площею 119,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_3. Нежитлові приміщення, що продаються належать продавцю на підставі договору задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого ОСОБА_5., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського округу 15.09.2016 за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3. Продаж вчинено за 688222 грн.

ТОВ «ФК «Алькор-Інвест» (продавець) укладено договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 24.02.2017 №б/н з ТОВ «Актіс-Інвест». Згідно з умов договору продавець передав, а покупець прийняв у власність належну продавцю на праві приватної власності об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок АДРЕСА_4, загальною площею 547,5 кв.м. Нерухоме майно, що продається належить продавцю на підставі іпотечного договору , посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26.10.2017 за реєстровим номером 140. За домовленістю сторін продаж вчинено за 170000 грн.

Як стверджує відповідач, ТОВ «ФК «Алькор Інвест», виступає як власник реалізованого майна, а не як представник, з чого слідує, на думку контролюючого органу, що майно передане фізичним особам не платникам ПДВ у заставу набувалось ТОВ «ФК «Алькор Інвест» у власність. Отже, позивач в порушення вимог п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України не зареєструвалось у липні 2016 року як платник податку на додану вартість у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням з дотриманням вимог, передбачених ст. 183 Податкового кодексу України.

За наслідками перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення від 23.05.2018 :

- №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 214555,00 грн., з яких 171644 грн. - за податковим зобов'язанням та 42911 грн. - штрафні санкції;

- №, за яким позивачу застосовані штрафні санкції у сумі 3060 грн.

Позивач вважаючи оскаржувані рішення протиправними, а висновки в акті перевірки необґрунтованими звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходи в з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 36 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки

Відповідно до абз. 3 вказаної статті Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з нормами п.189.15. ст. 189 Податкового кодексу України у разі постачання (продажу, відчуження іншим способом) банками та іншими фінансовими установами майна, набутого ними у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно, базою оподаткування є позитивна різниця між ціною постачання та ціною придбання такого майна. Ціна придбання визначається як вартість майна, за якою таке майно набуте у власність. У разі придбання майна у платника податку ціна придбання визначається з урахуванням податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 197.12 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції банків та інших фінансових установ з постачання (продажу, відчуження іншим способом) майна, що передане фізичними особами, а також суб'єктами підприємницької діяльності - приватними підприємцями та іншими особами, які не є платниками податку, у заставу, у тому числі іпотеку, та на яке було звернено стягнення.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Так, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 18.02.2015 №121 внесено інформацію про ТОВ «ФК «Алькор Інвест» до Державного реєстру фінансових установ.

Згідно з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у позивача такі види діяльності:

Код КВЕД 82.91 Діяльність агентств зі стягування платежів і бюро кредитних історій; Код КВЕД 64.19 Інші види грошового посередництва; Код КВЕД 64.91 Фінансовий лізинг; Код КВЕД 64.92 Інші види кредитування;Код КВЕД 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н. в. і. у. (основний); Код КВЕД 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест»» відноситься до фінансових установ, а тому відповідно до п. 197.12 ст. 197 ПКУ позивач звільняється від оподаткування продажу іпотечного майна.

Згідно п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Як вбачається з матеріалів справи, різниця між ціною постачання та ціною придбання майна становить 34190,86 грн., відтак, як вірно зазначено судом першої інстанції, враховуючи положення п. 181.1 ст. 181, п. 189.15 ст. 189, п. 197.12 ст. 197 Податкового кодексу України, у товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» у перевіряємий період не виникало обов'язку реєструватися платником податку на додану вартість.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що викладені в акті перевірки висновок контролюючого органу про порушення п. 181.1, ст. 181, п. 185.1 ст. 185, п. 200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, а тому суд першої інстанції прийняв правильне рішення про їх скасування.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 11.02.2019 року.