Справа № 0440/6342/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2018 року Справа № 0440/6342/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника відповідача Орлової Ю.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

22.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області по виключенню ОСОБА_2 із списків, які подавались на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій для отримання статусу учасника бойових дій;
- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області подати на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій необхідні документи для розгляду питання про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі №0440/6342/18.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно виключено ОСОБА_2 зі списків осіб на отримання статусу учасника бойових дій; ні Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ні Порядком №413, ні Положенням №200 не передбачено такої підстави для відмови в наданні статусу учасника бойових дій (виключення із списків), як відсутність механізму надання статусу після смерті особи; підставою для відмови в наданні статусу учасника бойових дій (виключення із списків) може бути лише відсутність доказів участі такої особи в бойових діях, чого в даному випадку немає; на утримання позивачки перебуває двоє дітей, надання померлому чоловікові статусу учасника бойових дій надасть сім`ї пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідач надав відзив на адміністративний позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, зазначив, що чинним законодавством не передбачено отримання статусу учасника бойових дій фізичною особою після її смерті, так як факт смерті є підставою для припинення цивільної правоздатності фізичної особи; позивачем не надано доказів відмови ОСОБА_2 у наданні статусу учасника бойових дій.
Позивач та її представник у судове засідання не прибули.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 21.04.2007 року укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.04.2007 року, серія НОМЕР_1 .
Від шлюбу із ОСОБА_2 у позивачки на утриманні залишились двоє малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 15.08.1999 року по 13.05.2015 року, займав посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справа України в Дніпропетровській області.
З 17.03.2015 року по 16.04.2015 року ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справа України в Дніпропетровській області від 17.03.2015 року №113 о/с дск, перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.05.2015 року, Серія НОМЕР_2 .
Позивач, маючи інформацію про те, що особи, які у вказаний період перебували у цьому відрядженні, разом із чоловіком позивачки ОСОБА_2 , отримали статус учасника бойових дій, 31.05.2018 року на адресу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області направила заяву про надання інформації та документів з цього питання.
Листом від 19.07.2018 року за вих. №18/17-Т-55 Головне управління МВС України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що 19.05.2015 року наказом №200 о/с майора міліції ОСОБА_2 було виключено із списків особового складу за смертю з 13 травня 2015 року та 16 травня 2015 року відносно осіб, які перебували разом з ОСОБА_2 у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, на розгляд комісії були надіслані документи, визначені Порядком.
Згідно наданих до суду довідок Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 12.11.2018 року за вих. №20/17-1286дск, №20/17-1287дск щодо осіб, які були відряджені разом із ОСОБА_2 , 16.05.2015 року до комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України (далі комісія) були направлені матеріали на таких осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , матеріали у зоні АТО щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 направлені не були.
Позивач вважає, що її чоловіка неправомірно було виключено із переліку осіб, документі відносно яких подавались на розгляд комісії для надання статусу учасника бойових дій, у зв`язку із чим, звернулась із цим позовом до суду.
Вирішуючи заявлений спір по суті суд виходить із наступного.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України. Національної гвардії України. Служби безпеки України. Служби зовнішньої розвідки України. Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідний Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали без посередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 (далі - Порядок №413).
Згідно з п. 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони. Держспецзв`язку, ДСНС. Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до п. 5 Порядку №413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції. Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія). Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.
Пунктами 6, 8 Порядку №413 передбачено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади.
Абзацом 2 пункту 6 Порядку №413 визначено, що комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.
Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 року №200 затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Положення №200).
Відповідно до пункту 1 Положення №200 Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісія) створюються в Міністерстві оборони України, військовій частині НОМЕР_3 , військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах. Також Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, створюються в Генеральному штабі Збройних Сил України та командуваннях видів Збройних Сил України.
У разі відмови Комісією в наданні статусу учасника бойових дій особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, питання про надання такій особі зазначеного статусу може повторно вноситися на розгляд відповідної Комісії за рішенням Міністра оборони України. Комісії Міністерства оборони України подають на розгляд міжвідомчої комісії, утвореної Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), документи зі спірних питань на осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, які потребують міжвідомчого врегулювання.
Ані Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ані Порядком № 413, ані Положенням №200 не передбачено такої підстави для відмови в наданні статусу учасника бойових дій (виключення із списків), як відсутність механізму надання відповідного статусу після смерті особи. Підставою для відмови в наданні статусу учасника бойових дій (виключення із списків) може бути лише відсутність доказів участі такої особи в бойових діях, що в даному випадку місце не має.
Таким чином, суд приходить до висновку, що Порядком №413 не передбачено виключення з обов`язку відповідача щодо подання на розгляд відповідної комісії документів для надання особам статусу учасника бойових дій у випадку їх смерті.
При цьому, твердження представника відповідача, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області було позбавлено можливості направити відповідний пакет документів до комісії МВС, оскільки до нього входять документи, які потребують особистого підпису відповідної особи, суд до уваги не приймає, оскільки, на думку суду, у випадку смерті особи відповідач повинен був виконати обов`язок щодо направлення відповідних документів за виключенням тих, які не можуть бути надані, а рішення щодо надання статусу учасника бойових дій приймалося б комісією, до компетенції якої відповідно до Порядку №413 прийняття таких рішень і відноситься.
Суд також звертає увагу, що нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачені пільги сім`ям, зазначених в ньому категорій осіб, які є прив`язаними до встановленого статусу такої особи.
З урахуванням викладеного вище, суд зазначає про обрання позивачем неналежного захисту порушеного права, щодо якого заявлений адміністративний позов, та вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неподання на розгляд комісії МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів ВС України документів щодо надання відповідного статусу ОСОБА_2 , та відповідно задовольняє другу позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
У відповідності зі статтею 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Дослідивши нормативно-правові акти, що регулюють відповідну сферу правовідносин, суд зазначає, що у ході судового розгляду справи відповідач не довів належними доказами, що виключивши ОСОБА_2 із списків, які подавались на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій для отримання статусу учасника бойових дій, він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини першої статті Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно зі статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись статтями 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання на розгляд комісії МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів ВС України документів щодо надання відповідного статусу ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області направити на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів ВС України документи щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 14.12.2018 року.

Суддя В.В. Кальник