Справа № 1640/3384/18
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. ПолтаваСправа № 1640/3384/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гнітько О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - Клименко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І., Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2018 року ОСОБА_1 /надалі - позивач; ОСОБА_1/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. про:

- визнання протиправним та скасування рішення у формі листа від 26.03.2018 щодо відмови директором Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатим О.І. щодо незабезпечення ОСОБА_1 правовою допомогою щодо складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 та зобов'язання директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. забезпечити ОСОБА_1 безоплатною правовою допомогою, призначити ОСОБА_1 адвоката;

- визнання протиправним та скасування рішення у формі листа від 26.03.2018 щодо відмови в наданні ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги в оскарженні дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. щодо його дискримінаційних дій по відношенню до ОСОБА_1 в порівнянні з іншими довічно засудженими та зобов'язання призначити адвоката ОСОБА_1;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не роз'яснення ОСОБА_1 порядку оскарження рішення від 26.03.2018 до суду;

- визнання протиправним та скасування рішення від 20.04.2018 у формі листа щодо відмови в наданні ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги в оскарженні дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. щодо складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 та зобов'язання призначити ОСОБА_1 адвоката;

- визнання протиправним та скасування рішення від 20.04.2018 у формі листа щодо відмови в наданні ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги в оскарженні дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. щодо його дискримінаційних дій по відношенню до ОСОБА_1 в порівнянні з іншими довічно засудженими та зобов'язання призначити адвоката ОСОБА_1;

- визнання протиправною бездіяльності директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. у вигляді незабезпечення ОСОБА_1 безоплатною правовою допомогою в оскарженні дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. щодо складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 з 06.04.2018;

- визнання протиправною бездіяльності директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. у вигляді незабезпечення ОСОБА_1 безоплатною правовою допомогою в оскарженні дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. щодо його дискримінаційних дій по відношенню до ОСОБА_1 в порівнянні з іншими довічно засудженими щодо вільного вибору захисника.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 16.03.2018 він звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області із заявою про призначення адвоката для оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І., які вважав дискримінаційними по відношенню до себе в порівнянні з іншими засудженими до довічного позбавлення волі, а також із заявою про призначення адвоката для складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 щодо створення перешкод в доступі до правосуддя. Листом Регіонального центру від 26.03.2018 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні вказаних заяв. 06.04.2018 позивач знову звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області із заявою про призначення адвоката за рахунок держави для оскарження до суду дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. щодо відмови в призначенні позивачу захисника для надання правової допомоги з питання складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 та дій щодо ненадання адвоката для оскарження дій по дискримінації ОСОБА_1 директором Регіонального центру. Рішенням, оформленим листом від 20.04.2018, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні адвоката з посиланням на пункт 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" у зв'язку з тим, що вимоги заявника щодо захисту та відновлення прав є неправомірними. Позивач вважає рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, оформлені листами від 26.03.2018 та від 20.04.2018, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, зазначаючи, що звертався з метою отримання безоплатної вторинної правової допомоги, необхідної йому для звернення до суду з позовом про оскарження дій ОСОБА_6 та директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І., проте такої допомоги не отримав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року клопотання позивача про звільнення від оплати судових витрат - задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від оплати судових витрат у справі №1640/3384/18. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №1640/3384/18, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області забезпечити здійснення представництва інтересів довічно засудженого ОСОБА_1 шляхом призначення адвоката, якому необхідно з'явитися у судове засідання, призначене на 10:00 25 жовтня 2018 року в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Підготовче судове засідання, яке призначене на 10 год. 00 хв. 25 жовтня 2018 року вирішено провести за участю ОСОБА_1 в режимі відеоконференції. Доручено Державній установі "Полтавська установа виконання покарань №23" (вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, 36000) забезпечити проведення відеоконференції 25 жовтня 2018 року о 10 год. 00 хв. за участю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1, як позивача.

24 жовтня 2018 року електронною поштою та 05 листопада 2018 року засобами поштового зв'язку до суду надійшов відзив на позовну заяву /том 1 а.с. 61-64, 98-101/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що за заявою ОСОБА_1 від 07.12.2017 про призначення безоплатного захисника за рахунок держави для складення скарги і оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, які полягали у не призначенні адвоката ОСОБА_7, наказом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області ОСОБА_1 призначено адвоката ОСОБА_6 (доручення №016-0005641 від 18.12.2917). Адвокатом ОСОБА_6 було подано до Регіонального центру звіт про надання безоплатної вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_1, до якого додано правовий висновок щодо відсутності об'єктивних підстав для складення документів процесуального характеру, зазначених у зверненні позивача. 21.03.2018 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області надішли дві заяви засудженого ОСОБА_1 від 16.03.2018 про призначення захисника, на які листом Регіонального центру від 26.03.2018 №03.1-27/281 засудженого повідомлено про відмову у наданні безоплатної правової допомоги по двох його заявах від 16.03.2018 з таких підстав: п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону №3460-VІ для оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області - особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; п.3 ч. 1 ст. 20 Закону №3460-VІ для підготовки в складення скарги на адвоката ОСОБА_6 під час надання правового висновку - вимоги особи про захист або про відновлення її прав є неправомірними. У подальшому, 16.04.2018 до Регіонального центру надійшла заява ОСОБА_1 від 06.04.2018 про призначення захисника, на яку листом від 20.04.2018 №03.1-27/386 засудженого ОСОБА_1 повідомлено про відмову у наданні безоплатної вторинної правової допомоги по його заяві від 16.04.2018 на підставі п.3 ч. 1 ст. 20 Закону №3460-VІ - вимоги особи про захист або про відновлення її прав є неправомірними та роз'яснено порядок оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Протокольною ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року підготовче засідання відкладено до 15:00 08 листопада 2018 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Підготовче судове засідання, яке призначене на 15 год. 00 хв. 08 листопада 2018 року вирішено провести за участю ОСОБА_1 в режимі відеоконференції. Доручено Державній установі "Полтавська установа виконання покарань №23" (вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, 36000) забезпечити проведення відеоконференції 08 листопада 2018 року о 15 год. 00 хв. за участю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1, як позивача.

07 листопада 2018 року до суду надійшли заперечення представника позивача на відзив на позов /том 1 а.с. 144-145/, у яких зазначено, що оскаржувані рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області не відповідають ні одному з пунктів статті 20 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у задоволенні клопотання позивача про залучення в якості третіх осіб ОСОБА_7 та Координаційного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у справі №1640/3384/18 - відмовлено. У задоволенні клопотання представника позивача про залучення в якості третьої особи Координаційного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у справі №1640/3384/18 - відмовлено. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (ідентифікаційний код 38324552, вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011). Клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Координаційного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги витяги з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, щодо включення до цього Реєстру адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Витребувано від Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області: інформацію про те, чи укладалися Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області у 2017-2018 роках контракти або договори з адвокатом ОСОБА_7, якщо такі укладалися, надати їх засвідчені належним чином копії. В іншій частині клопотання позивача про витребування доказів - відмовлено. У задоволенні клопотання представника позивача витребування доказів - відмовлено. Підготовче засідання відкладено до 27 листопада 2018 року до 15:30 год.

13 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив /том 1 а.с. 211-213/, у якій зазначено, що рішення директора Регіонального центру від 26.03.2018 та 20.04.2018 є необґрунтованими, оскільки головним аргументом відмови в призначенні адвоката в усіх випадках вказано те, що такий вид правової допомоги позивачу вже надавався, та вимоги є незаконними. Однак, правова допомога, для надання якої ОСОБА_1 призначено адвоката ОСОБА_6, останнім фактично позивачу не надавалася, оскільки ним складено виключно правовий висновок, яким ОСОБА_1 обмежено доступ до суду. Також вважає, що відмовляючи у призначенні позивачу безоплатної вторинної правової допомоги директором Регіонального центру допущено конфлікт інтересів у розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Підготовче судове засідання, яке призначене на 15 год. 30 хв. 27 листопада 2018 року вирішено провести за участю ОСОБА_1 в режимі відеоконференції. Доручено Державній установі "Полтавська установа виконання покарань №23" (вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, 36000) забезпечити проведення відеоконференції 27 листопада 2018 року о 15 год. 30 хв. за участю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1, як позивача.

23 листопада 2018 року електронною поштою та 30 листопада 2018 року засобами поштового зв'язку до суду надійшов відзив Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області на позовну заяву /том 1 а.с. 227-230, том 2 а.с. 72-74/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що за заявою ОСОБА_1 від 07.12.2017 про призначення безоплатного захисника за рахунок держави для складення скарги і оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, які полягали у не призначенні адвоката ОСОБА_7, наказом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області ОСОБА_1 призначено адвоката ОСОБА_6 (доручення №016-0005641 від 18.12.2917). Адвокатом ОСОБА_6 було подано до Регіонального центру звіт про надання безоплатної вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_1, до якого додано правовий висновок щодо відсутності об'єктивних підстав для складення документів процесуального характеру, зазначених у зверненні позивача. 21.03.2018 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області надішли дві заяви засудженого ОСОБА_1 від 16.03.2018 про призначення захисника, на які листом Регіонального центру від 26.03.2018 №03.1-27/281 засудженого повідомлено про відмову у наданні безоплатної правової допомоги по двох його заявах від 16.03.2018 з таких підстав: п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону №3460-VІ для оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області - особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; п.3 ч. 1 ст. 20 Закону №3460-VІ для підготовки в складення скарги на адвоката ОСОБА_6 під час надання правового висновку - вимоги особи про захист або про відновлення її прав є неправомірними. У подальшому, 16.04.2018 до Регіонального центру надійшла заява ОСОБА_1 від 06.04.2018 про призначення захисника, на яку листом від 20.04.2018 №03.1-27/386 засудженого ОСОБА_1 повідомлено про відмову у наданні безоплатної вторинної правової допомоги по його заяві від 16.04.2018 на підставі п.3 ч. 1 ст. 20 Закону №3460-VІ - вимоги особи про захист або про відновлення її прав є неправомірними.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року клопотання позивача витребування доказів задоволено частково. Витребувано від відповідача Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області: засвідчені належним чином копії: доручення №016-0005641 від 18.12.2017, виданого адвокату ОСОБА_6; контракту, укладеного Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області з адвокатом ОСОБА_6 у 2017 році; доручень, які видавалися Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області адвокатам для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 з 17.07.2017 по 20.04.2018 включно; інформацію про те, чи отримував адвокат ОСОБА_6 винагороду за надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області ОСОБА_1 згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №016-0005641 від 18.12.2017 та у разі її отримання надати засвідчені належним чином копії відповідних платіжних доручень; докази на підтвердження призначення засудженому ОСОБА_1 у відповідності до Закону Регіональним центром адвокатів, про що зазначено у листі Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області від 20.04.2018 №03.1-27/386. В іншій частині клопотання позивача про витребування доказів - відмовлено. Продовжено строк підготовчого провадження у справі №1640/3384/18 на тридцять календарних днів. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13 грудня 2018 року до 14:00 год.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Підготовче судове засідання, яке призначене на 14 год. 00 хв. 13 грудня 2018 року вирішено провести за участю ОСОБА_1 в режимі відеоконференції. Доручено Державній установі "Полтавська установа виконання покарань №23" (вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, 36000) забезпечити проведення відеоконференції 13 грудня 2018 року о 14 год. 00 хв. за участю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1, як позивача.

13 грудня 2018 року до суду представником позивача подано заперечення на відзив на позов від 22.11.2018 /том 2 а.с. 101-103/ у яких зазначено, що оскільки оскаржувані рішення не відповідають жодному з пунктів ст. 20 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року заяву представника позивача про виклик для допиту в якості свідка ОСОБА_7 задоволено. Викликано в судове засідання для допиту в якості свідка ОСОБА_7. Встановлено наступний порядок з'ясування обставин справи та дослідження доказів під час розгляду справи по суті: допит свідка ОСОБА_7, дослідження письмових доказів. Закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 15:00 02 січня 2019 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Судове засідання, яке призначене на 15 год. 00 хв. 02 січня 2019 року вирішено провести за участю ОСОБА_1 в режимі відеоконференції. Доручено Державній установі "Полтавська установа виконання покарань №23" (вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, 36000) забезпечити проведення відеоконференції 02 січня 2019 року о 15 год. 00 хв. за участю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1, як позивача.

Протокольною ухвалою суду від 02 січня 2019 року на підставі частини 2 статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву у судовому засіданні до 14:00 23 січня 2019 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 січня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Судове засідання, яке призначене на 14 год. 00 хв. 23 січня 2019 року вирішено провести за участю ОСОБА_1 в режимі відеоконференції. Доручено Державній установі "Полтавська установа виконання покарань №23" (вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, 36000) забезпечити проведення відеоконференції 23 січня 2019 року о 14 год. 00 хв. за участю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1, як позивача.

Протокольною ухвалою суду від 23 січня 2019 року визнано поважними причини неявки у судове засідання представника позивача та відкладено розгляд справи до 10:30 31 січня 2019 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання представника позивача, якого повідомлено про дату, час та місце судового засідання, який повідомив про причини неявки, які судом визнані поважними.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Судове засідання, яке призначене на 10 год. 30 хв. 31 січня 2019 року вирішено провести за участю ОСОБА_1 в режимі відеоконференції. Доручено Державній установі "Полтавська установа виконання покарань №23" (вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, 36000) забезпечити проведення відеоконференції 31 січня 2019 року о 10 год. 30 хв. за участю засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1, як позивача.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідка ОСОБА_7, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області із заявою від 07.12.2017 про призначення безкоштовного захисника за рахунок держави для складення скарги і оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області /том 1 а.с. 122/.

Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області в особі Безручка В.В., призначено адвоката ОСОБА_6 для надання безоплатної вторинної правової допомоги (здійснення захисту, здійснення представництва інтересів в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами, складення документів процесуального характеру) у межах процесуальних прав і обов'язків захисника, визначених статтями 46, 47 Кримінального процесуального кодексу України, а у разі здійснення представництва - в межах повноважень, визначених довіреністю, протягом строку дії цього доручення ОСОБА_1, про що видано ОСОБА_6 доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, засудженій до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі від 18.12.2017 №016-0005641 /том 2 а.с. 108/.

08.01.2018 адвокатом ОСОБА_6 складено правовий висновок щодо звернення засудженого до покарання у вигляді довічного позбавлення волі ОСОБА_1 /том 2 а.с. 40-41/, у якому зазначено про відсутність об'єктивних й законних підстав для оскарження дій директора Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області, які полягають у непризначенні адвоката ОСОБА_7 для надання БВП допомоги засудженому ОСОБА_1

21.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області із заявою від 16.03.2018 (вхідний номер 03.1-27/572 від 21.03.2018) /том 1 а.с. 112- 113/ про призначення захисника для оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, у зв'язку з тим, що дії директора центра вважав дискримінаційними по відношенню до ОСОБА_1 в порівнянні з іншими засудженими до довічного позбавлення волі, посилаючись на те, що директор Регіонального центру обмежує право позивача на правову допомогу у вільному виборі захисника відносно статті 59 Конституції України.

Крім того, 21.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області із заявою (вхідний номер 03.1-27/574 від 21.03.2018) /том 1 а.с. 114-115/ про призначення захисника для підготовки і складення скарги на адвоката ОСОБА_6 під час надання ОСОБА_1 правової допомоги.

За результатами розгляду двох заяв засудженого ОСОБА_1 від 16.03.2018 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області листом від 26.03.2018 №03.1-27/281 позивача повідомлено, що на підставі заяви засудженого ОСОБА_1 про надання правової допомоги у складенні документів процесуального характеру (оскарження дій та рішень директора Регіонального центру) наказом Регіонального центру останньому було призначено адвоката ОСОБА_6 (доручення №016-0005641 від 18.12.2017). Відповідно до поданого адвокатом звіту, ним складено правовий висновок щодо відсутності об'єктивних підстав для складення документів процесуального характеру, зазначених у зверненні засудженого. Пунктом 4 частини 1 статті 20 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги у разі якщо їй раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання. Також зазначено, що скарга на дії адвоката при наданні ним правової допомоги не може бути документом процесуального характеру. Адже Кримінальним процесуальним кодексом України (стаття 99) визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об'єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказано, що згідно Закону особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги у разі, якщо вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними (пункт 3 частини 1 статті 20). На підставі вищевикладеного, зроблено висновок про відсутність підстав для надання безоплатної вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_1 за його заявами від 16.03.2018 /том 1 а.с. 32/.

16.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області із заявою від 06.04.2018 (вх. №03.1-27/775 від 16.04.2018) /том 1 а.с. 109-111/ про призначення захисника для оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області до суду щодо відмови в наданні ОСОБА_1 правової допомоги щодо складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 та дій щодо ненадання ОСОБА_1 адвоката для оскарження дій по дискримінації позивача директором Регіонального центру.

Рішенням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, оформленим листом від 20.04.2018 №03.1-27/386, позивачу відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за заявою ОСОБА_1 від 06.04.2018, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", посилаючись на те, що вимоги особи про захист або про відновлення її прав є неправомірними. Крім того, відповідачем зазначено, що скарга на дії посадової особи, у тому числі директора Регіонального центру, не може бути документом процесуального характеру /том 1 а.с. 33/.

Не погодившись з рішеннями Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову у наданні безоплатної вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_1, оформленими листами від 26.03.2018 №03.1-27/281 та від 20.04.2018 №03.1-27/386, вважаючи що директором Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатим О.І. допущено протиправну бездіяльність щодо незабезпечення ОСОБА_1 безоплатною правовою допомогою за його заявами від 16.03.2018 та від 06.04.2018 та щодо не роз'яснення порядку оскарження рішення від 26.03.2018, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформленим листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/281 від 26 березня 2018 року та листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/386 від 20 квітня 2018 року, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Таким чином право на безкоштовну правничу допомогу за своїм статусом є конституційним правом кожного.

Європейський підхід в питанні надання безоплатної правничої допомоги залишається незмінним і полягає у невід'ємності реального права на правничу допомогу від права на реальний доступ до суду, яке в свою чергу, є складовою права на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, у випадках спору щодо цивільних прав чи обов'язків або при пред'явленні будь - якого кримінального обвинувачення, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) в інтерпретації тлумачної практики Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ). Практикою даного Суду в ході тлумачення вказаної норми Конвенції напрацьовано та сформульовано стандарти такої допомоги.

Так за визначенням ЄСПЛ безкоштовна правнича допомога повинна бути дієвою та ефективною.

У справі "Артіко проти Італії" (Artico v. Italy) від 13.05.1980, заявнику у відповідь на його прохання була надана безоплатна правова допомога. Суд призначив захисника, який не встановив контакт з заявником. Визначивши порушення пункту 3а статті 6, ЄСПЛ заявив, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або ілюзорні права, а їх практичне та ефективне здійснення; це особливо справедливо щодо права на захист, яке займає чільне місце у демократичному суспільстві, як і саме право на справедливий судовий розгляд, з якого воно випливає. ЄСПЛ підкреслив, що в статті 6 п. 3 (с) йдеться про "допомогу", а не про "призначення захисника". Саме призначення ще не забезпечує ефективної допомоги, оскільки призначений адвокат може померти, серйозно захворіти, протягом тривалого періоду може бути позбавлений можливості діяти або ухилятися від виконання своїх обов'язків. Влада, якщо вона повідомлена про виникле положення, повинна або замінити його, або змусити виконувати свої обов'язки. Дане Урядом обмежувальне тлумачення цього підпункту веде до результатів, які не розумні і не відповідають як змістом підпункту (с), так і статті 6 в цілому, бо в багатьох випадках безкоштовна юридична допомога може виявитися марною.

У рішенні "Камазінскі проти Австрії" (Kamasinski v. Austria) від 19.12.1989 ЄСПЛ знову констатував, що просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективну правову допомогу.

ЄСПЛ неодноразово констатував порушення права на захист в Україні у справах, де захисник формально був призначений, проте не здійснював ефективний захист. Показовим є рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі "Яременко проти України", в якому ЄСПЛ як на підставу порушення п. 3 (с) ст. 6 Конвенції зазначив таке: "Суд зауважує: той факт, що кожен із двох інших захисників, які представляли заявника, бачив його лише один раз і тільки під час допиту і що до допиту ніхто з них із заявником не бачився, на й імовірніше свідчить про символічний характер їхніх послуг". Таким чином, ЄСПЛ поставив під сумнів виконання захисниками ефективного захисту заявника, що становило істотне порушення вимог ст. 6 Конвенції.

Виходячи із підходів ЄСПЛ, ці стандарти є єдиними для надання правничої допомоги, в тому числі безкоштовної, як для кримінальних так і для цивільних чи адміністративних проваджень.

З метою імплементації європейських стандартів у сфері справедливого суду та захисту прав людини українським законодавцем прийнято Закон України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 № 3460-VI (надалі Закон № 3460-VI).

Пунктами 1, 3 та 4 частини 1 статті 1 цього Закону визначено:

- безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел;

- правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення;

- правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Із вищенаведеного випливає, що правова допомога являє собою комплекс заходів, що складається із правових послуг, захисту та відновлення прав людини у випадку їх порушення.

При цьому ст. 3 Закону № 3460-VI визначено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця, чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

У ст. 4 Закону № 3460-VI зазначено, що при реалізації права на безоплатну правову допомогу не допускається застосовування привілеїв чи обмежень до осіб за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Державна політика у сфері надання безоплатної правової допомоги ґрунтується на таких принципах: 1) верховенство права; 2) законність; 3) доступність безоплатної правової допомоги; 4) забезпечення якості безоплатної правової допомоги; 5) гарантоване державне фінансування (ст. 5 Закону №3460-VI).

Статтею 15 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" встановлено, що суб'єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Згідно ст. 16 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" Міністерство юстиції України утворює регіональні (республіканський (Автономної Республіки Крим), обласні, Київський та Севастопольський міські) та місцеві (районні, міжрайонні, міські, міськрайонні, міжрайонні та районні у містах) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є територіальними відділеннями Координаційного центру з надання правової допомоги і утворюються з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної вторинної правової допомоги. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають власні бланки, печатку із своїм найменуванням. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги фінансуються з Державного бюджету України, інших не заборонених законодавством джерел. Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечують надання всіх видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону. Повноваження та порядок діяльності центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги встановлюються Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що затверджується Міністерством юстиції України. Під час виконання функцій з надання безоплатної вторинної правової допомоги центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги взаємодіють із судами, органами прокуратури та іншими правоохоронними органами, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Діяльність Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги поширюється на територію відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 3460-VI передбачено, що звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Поняття безоплатної вторинної правової допомоги наведено у ст. 13 Закону № 3460-VI , відповідно до ч. 1 якої безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Частиною 2 ст. 13 Закону № 3460-VI встановлено, що безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Таким чином, крім захисту, безоплатна вторинна правова допомога включає в себе такі види правових послуг як здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами та складення документів процесуального характеру.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб: особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

ОСОБА_1 засуджений до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 17.07.2017 у справі №554/726/17 /том 1 а.с. 19-30/.

А отже, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону № 3460-VI ОСОБА_1 має право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 Закону № 3460-VI.

За змістом пункту 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 3460-VI правові послуги включають в себе, серед іншого, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

Таким чином, Законом № 3460-VI не обмежено поняття документу процесуального характеру виключно поняттям документу, наведеним у ст. 99 Кримінального процесуального кодексу України, як вважають відповідачі.

Натомість, документами процесуального характеру можуть бути передбачені законодавством документи, які засвідчують процесуальну дію, відображають її зміст та форму, до яких відносяться, зокрема, позовні заяві, заяви, скарги, процесуальні та інші документи правового характеру. При цьому, Закон № 3460-VI не містить вичерпного переліку документів процесуального характеру, для складення яких надається безоплатна вторинна правова допомога.

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідачів щодо того, що у заявах від 16.03.2018 та від 06.04.2018 ОСОБА_1 просив надати безоплатну вторинну правову допомогу у складенні документів, які не є документами процесуального характеру.

Суд також зауважує, що неточне зазначення особою, яка звертається за безоплатною правовою допомогою, назви документа процесуального характеру не може бути підставою для відмови у наданні безоплатної правової допомоги, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови в наданні безоплатної вторинної правової допомоги наведено до ст. 20 Закону № 3460-VI.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 3460-VI особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону; 2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу; 3) вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними; 4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; 5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

Як вбачається зі змісту рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформленого листом від 26.03.2018 №03.1-27/281, підставою для відмови в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2018 (вх. №03.1-27/572 від 21.03.2018) про призначення захисника для оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області було те, що на підставі попередньої заяви засудженого ОСОБА_1 про надання правової допомоги у складенні документів процесуального характеру (оскарження дій та рішень директора Регіонального центру) наказом Регіонального центру останньому було призначено адвоката ОСОБА_6 (доручення №016-0005641 від 18.12.2017), яким складено правовий висновок щодо відсутності об'єктивних підстав для складення документів процесуального характеру, зазначених у зверненні засудженого. У зв'язку з чим, Регіональний центр дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання, що є підставою для відмови відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону № 3460-VI.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 дійсно звертався до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області із заявою від 07.12.2017 про призначення безкоштовного захисника за рахунок держави для складення скарги і оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області /том 1 а.с. 122/ та Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області в особі Безручка В.В., призначено адвоката ОСОБА_6 для надання безоплатної вторинної правової допомоги (здійснення захисту, здійснення представництва інтересів в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами, складення документів процесуального характеру) у межах процесуальних прав і обов'язків захисника, визначених статтями 46, 47 Кримінального процесуального кодексу України, а у разі здійснення представництва - в межах повноважень, визначених довіреністю, протягом строку дії цього доручення ОСОБА_1, про що видано ОСОБА_6 доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, засудженій до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі від 18.12.2017 №016-0005641 /том 2 а.с. 108/.

Однак, 08.01.2018 адвокатом ОСОБА_6 складено правовий висновок щодо звернення засудженого до покарання у вигляді довічного позбавлення волі ОСОБА_1 /том 2 а.с. 40-41/, у якому зазначено про відсутність об'єктивних й законних підстав для оскарження дій директора Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області, які полягають у непризначенні адвоката ОСОБА_7 для надання БВП допомоги засудженому ОСОБА_1

Таким чином, адвокатом ОСОБА_6 раніше фактично не надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання ОСОБА_1, а саме щодо оскарження дій директора Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області, оскільки адвокат дійшов висновку про відсутність об'єктивних й законних підстав для оскарження дій директора Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області, про що склав правовий висновок щодо звернення засудженого до покарання у вигляді довічного позбавлення волі ОСОБА_1, у якому самостійно надав оцінку діям директора Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області, з якими ОСОБА_1 не погоджувався та які бажав оскаржити до суду для надання оцінки таким діям саме судом.

Як вбачається зі змісту рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформленого листом від 26.03.2018 №03.1-27/281, підставою для відмови в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2018 (вх. №03.1-27/574 від 21.03.2018) про призначення захисника для оскарження дій підготовки і складення скарги на адвоката ОСОБА_6 під час надання правової допомоги було те, що вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними (пункт 3 частини 1 статті 20 Закону №3460-VI).

Як вбачається зі змісту рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформленого листом від 20.04.2018 №03.1-27/386, підставою для відмови в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за заявою ОСОБА_1 від 06.04.2018 (вх. №03.1-27/775 від 16.04.2018) про призначення захисника для оскарження дій директора Регіонального центру до суду щодо відмови в наданні правової допомоги щодо складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 та дій щодо ненадання ОСОБА_1 адвоката для оскарження дій по дискримінації директором регіонального центу було те, що вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними (пункт 3 частини 1 статті 20 Закону №3460-VI).

Статтею 19 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, встановлено, що адвокату забороняється приймати доручення, якщо результат, якого бажає клієнт, або засоби його досягнення, на яких клієнт наполягає, є протиправними, або якщо доручення клієнта виходить за межі професійних прав і обов'язків адвоката. У випадках, якщо зазначені обставини не є очевидними, адвокат має надати відповідні роз'яснення клієнту. Якщо за таких обставин не вдається узгодити з клієнтом зміну змісту доручення, адвокат зобов'язаний відмовитись від укладення договору з клієнтом. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Однак, складення скарг чи позовних заяв щодо оскарження до суду дій посадової особи Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області та щодо оскарження дій адвоката ОСОБА_6, які на думку ОСОБА_1 є протиправними, самі по собі не можуть бути підставою для того, щоб вважати, що вимоги ОСОБА_1 про захист або відновлення її прав є неправомірними, виходячи з наступного.

Статтею 31 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" встановлено, що дії та бездіяльність посадових і службових осіб, які порушують порядок та строки розгляду звернень про надання безоплатної правової допомоги, надання неякісної правової допомоги можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до суду та в адміністративному порядку.

Частиною 2 ст. 30 цього Закону передбачено, що рішення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, оскаржувані до суду рішення, дій чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень перевіряються адміністративними судами за критеріями, наведеними у ч. 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Отже, вимоги особи про захист або відновлення її прав шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності до суду чи шляхом складення та подання скарги на дії адвоката самі по собі не можуть вважатися неправомірними.

При цьому оцінку оскаржуваним до суду рішенням, діям чи бездіяльності надає суд, а порядок розгляду скарг на дії адвоката передбачений ст. 38, 39 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформлене листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/281 від 26 березня 2018 року, а також рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформлене листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/386 від 20 квітня 2018 року, прийняті не на підставі Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, тобто необґрунтовано, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформлене листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/281 від 26 березня 2018 року, а також визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформлене листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/386 від 20 квітня 2018 року.

Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. у вигляді незабезпечення ОСОБА_1 безоплатною правовою допомогою в оскарженні дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. щодо складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 з 06.04.2018 та у вигляді незабезпечення ОСОБА_1 безоплатною правовою допомогою в оскарженні дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. щодо його дискримінаційних дій по відношенню до ОСОБА_1 в порівнянні з іншими довічно засудженими щодо вільного вибору захисника, а також щодо не роз'яснення ОСОБА_1 порядку оскарження рішення від 26.03.2018 до суду, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги: приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов'язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином, оскаржувані у даній справі рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги прийняті Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області та підписані Черчатим О.І., як його директором.

Дії, які позивач оскаржує у даній справі виразилися саме у прийнятті оскаржуваних у даній справі рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформленого листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/281 від 26 березня 2018 року, а також рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформленого листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/386 від 20 квітня 2018 року, які визнано протиправними та скасовано як такі, що порушують права ОСОБА_1 на надання безоплатної вторинної правової допомоги за його заявами від 16.03.2018 та від 06.04.2018, що є належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області: із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (вхідний номер 03.1-27/572 від 21 березня 2018 року); із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо складення скарги на адвоката ОСОБА_6 від 16 березня 2018 року (вхідний номер 03.1-27/574 від 21 березня 2018 року); із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 та директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області від 06 квітня 2018 року (вхідний номер 03.1-27/775 від 16 квітня 2018 року).

При винесенні оскаржуваних у даній справі рішень, Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області не посилався на відсутність повноважень щодо розгляду та прийняття рішень за вказаними вище заявами ОСОБА_1

Натомість, у ході розгляду справи представник відповідачів пояснював, що Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області втратив повноваження розглядати заяви ОСОБА_1 від 16.03.2018 та від 06.04.2018 у зв'язку з прийняттям нового Положення про Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області.

Відповідачами надано до суду копію Положення про Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, затвердженого наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 10.04.2015 №138 у редакції наказу Координаційного центру з надання правової допомоги від 09.10.2018 № 42 /том 1 а.с. 132-135/, відповідно до пункту 2 якого діяльність Регіонального центру поширюється на територію Полтавської області.

За змістом пункту 3 Положення про Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, затвердженого наказом Координаційного центру з надання правової допомоги від 10.04.2015 №138 у редакції наказу Координаційного центру з надання правової допомоги від 09.10.2018 № 42 /том 1 а.с. 132-135/, Регіональному центру підпорядковуються такі місцеві центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги: Другий полтавський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги; Кременчуцький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги; Лубенський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги; Перший полтавський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до п.п. 6 п. 8 цього Положення Регіональний центр відповідно до покладених на нього завдань приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Відтак, суд критично оцінює доводи представника відповідачів про відсутність у Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області повноважень у вирішенні вказаних вище заяв ОСОБА_1

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Суд зазначає, що дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про зобов'язання директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. забезпечити ОСОБА_1 безоплатною правовою допомогою, призначити ОСОБА_1 адвоката та про зобов'язання призначити ОСОБА_1 адвоката - є такими, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Водночас, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (ідентифікаційний код 38324552, вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (вхідний номер 03.1-27/572 від 21 березня 2018 року), з урахуванням висновків суду, зобов'язати Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (ідентифікаційний код 38324552, вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо складення скарги на адвоката ОСОБА_6 від 16 березня 2018 року (вхідний номер 03.1-27/574 від 21 березня 2018 року), з урахуванням висновків суду, а також зобов'язати Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (ідентифікаційний код 38324552, вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 та директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області від 06 квітня 2018 року (вхідний номер 03.1-27/775 від 16 квітня 2018 року), з урахуванням висновків суду.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1, Полтавська установа виконання покарань № 23, вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, 36014) до директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області Черчатого О.І. (вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011), Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (ідентифікаційний код 38324552, вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011) про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправною бездіяльності задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформлене листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/281 від 26 березня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області про відмову ОСОБА_1 у наданні безоплатної вторинної правової допомоги, оформлене листом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області №03.1-27/281 від 26 березня 2018 року.

Зобов'язати Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (ідентифікаційний код 38324552, вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо оскарження дій директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (вхідний номер 03.1-27/572 від 21 березня 2018 року), з урахуванням висновків суду.

Зобов'язати Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (ідентифікаційний код 38324552, вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо складення скарги на адвоката ОСОБА_6 від 16 березня 2018 року (вхідний номер 03.1-27/574 від 21 березня 2018 року), з урахуванням висновків суду.

Зобов'язати Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області (ідентифікаційний код 38324552, вул. Європейська, 37/40, м. Полтава, 36011) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо складення скарги на дії адвоката ОСОБА_6 та директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області від 06 квітня 2018 року (вхідний номер 03.1-27/775 від 16 квітня 2018 року), з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Полтавський окружний адміністративний суд.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 11 лютого 2019 року.

Суддя С.С. Сич