Справа № 348/564/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1696/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шостацького Артема Ігоровича на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

суддя в 1-й інстанції - Грещук Р.П.,

час ухвалення рішення - 14.01.2019 року, 10:46 год.,

місце ухвалення рішення - м. Надвірна,

дата складання повного тексту рішення - не зазначена,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача - Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, в якому просив скасувати постанову серії АР №651241 від 12 березня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2019 року позов задоволено. Постанову інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шостацького А.І., серія АР №651241 від 12 березня 2018 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу у розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП скасовано, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Шостацький А.І. оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивачем здійснено зупинку на пішохідному переході, чим порушено п.15.9 «г» ПДР України. Зазначає, що доводи позивача про здійснення вимушеної зупинки у зв'язку з подьоргуванням транспортного засобу та появою запаху газу не заслуговує на увагу, оскільки транспортний засіб обладнаний на два види палива, і при виявленні запаху газу ОСОБА_2 для безпеки руху інших транспортних засобів та пішоходів був зобов'язаний переключитися на бензин, якого було більше половини баку і продовжувати рух транспортним засобом, а не здійснювати зупинку на пішохідному переході. Крім того, звертає увагу, що у матеріалах справи міститься диск із відеофайлами фіксації вищезазначеного правопорушення, на якому зафіксовано, що після вручення постанови про накладення адміністративного стягнення позивач продовжив рух транспортним засобом, що є беззаперечним фактом того, що підстав для вимушеної зупинки не було. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Позивач - ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що не порушував ПДР України, оскільки діяв у стані крайньої необхідності, а саме: почувши запах газу зупинився і перекрив прохід газу з балону до газового редуктора та двигуна. Звертає увагу, що з метою встановлення та усунення технічної несправності транспортного засобу звернувся на станцію технічного обслуговування, де працівниками СТО було встановлено пропуск газу клапана та сідла клапана 1-ї ступені редуктора Tomasetto та здійснено заміну вищезазначених деталей, чим усунуто технічну несправність транспортного засобу, що підтверджується документами по обслуговуванню транспортного засобу, які містяться у матеріалах справи. Крім того зазначає, що інспектором не було взято до уваги пояснень позивача щодо дослідження обставин справи, не дотримано визначених завдань у провадження про адміністративні правопорушення та не вжито будь-яких заходів спрямованих на встановлення обставин, які виключають можливість провадження у справах про адміністративні правопорушення. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1, який обладнаний метановим газобалонним обладнанням, 12 березня 2018 року о 11 год. 40 хв. у м. Івано-Франківськ по вул. Новгородська,14 здійснив зупинку на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.15.9 «г» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

За цим фактом ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на підставі постанови у справі про адміністративне порушення серії АР №621241 від 12 березня 2018 року, складеної інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Шостацьким А.І., згідно з якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому постанова серії АР №621241 від 12 березня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 255 грн. підлягає скасування, а провадження у справі - закриттю.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ст.222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2 та ч.4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.1 та ч.2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що у спірних правовідносинах протокол про адміністративне правопорушення не складається, а виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Так, відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено вимогами чинного законодавства у сфері правил дорожнього руху, і негайно вручена позивачу, про що свідчить його підпис у постанові про адміністративне правопорушення.

Щодо суті самого порушення позивачем Правил дорожнього руху, колегія суддів виходить з такого.

Ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 12 березня 2018 року о 11:40 год., керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку безпосередньо на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.15.9 «г» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.15.9 «г» зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Колегією суддів оглянуто та досліджено відеозапис з камери нагрудного реєстратора поліцейського, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R та міститься в матеріалах справи (а.с.30), з якого вбачається, що ОСОБА_2 здійснив зупинку безпосередньо на пішохідному переході, на запитання інспектора поліції про причину зупинки, пояснив, що зупинка вимушена, оскільки двигун автомобіля почав працювати з перебоями та появився запах газу. Крім того, на запитання інспектора про те, чому не виставлений знак аварійної зупинки, ОСОБА_2 пояснив, що зупинка на хвилину, тому не має підстав для виставляння знаку.

Відповідно до 1.10 ПДР України вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно з п.9.9 «а» ПДР України у разі вимушеної зупинки на дорозі повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація.

Пункт 9.10 ПДР України передбачає, що разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними.

При цьому, з вищезазначеного відеозапису вбачається, що на запитання інспектора про те, чому водій не переключився на бензин і не продовжив рух транспортним засобом, щоб не здійснювати перешкоди у здійсненні руху інших транспортних засобів і пішоходів, водій відповіді не надав. Також, з цього відеозапису вбачається, що після вручення оскаржуваної постанови ОСОБА_2 продовжив рух транспортним засобом, що є беззаперечним фактом того, що зупинка транспортного засобу вимушеною не була.

Покликання позивача на те, що зупинка на пішохідному переході є вимушеною, колегія суддів відхиляє, оскільки такі спростовуються відеозаписом, в колегія суддів вважає такі способом уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності

Крім того, колегія суддів критично оцінює як підставу для звільнення від адміністративної відповідальності покликання на акт виконаних робіт №111 від 12 березня 2018 року, де вказано про заміну клапана та сідла клапана 1-ї ступені редуктора Tomasetto, оскільки в такому відсутня вказівка на час проведення таких робіт, а також такий не може розглядатися як належний доказ, оскільки стверджує лише про заміну клапана та сідла клапана 1-ї ступені редуктора Tomasetto.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги покликання позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови, оскільки такі спростовуються вищенаведеними мотивами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому постанова про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР№651241 від 12 березня 2018 року у виді штрафу у розмірі 255 грн. прийнята правомірно.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи і прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 246, 250, 272, 286, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Шостацького Артема Ігоровича задовольнити.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2019 року у справі №348/564/18 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 13 лютого 2019 року.