Справа № 473/650/19
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/650/19
РІШЕННЯ

іменем України

"13" лютого 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.

за участю - секретаря судового засідання Радєвої Н.В.

перекладача - Алом Мд Рабіул (в режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом м. Києва),

представника ЦМРУДМС України в м. Києві та Київській області - Пирожок О.Б. (в режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом м. Києва),

громадянина - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки справу № 473/650/19 за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області звернулось до суду з адміністративним позовом вобґрунтування позовних вимог зазначено, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року, був затриманий та поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду, але не більше як на шість місяців.

Строк затримання відповідача закінчується 14.02.2019 року. Водночас наявні обставин, за яких неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, зокрема, не отримана інформація з країни його громадянської належності чи документи, необхідні для його ідентифікації.

Вказані обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 12.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду на 13.02.2019 року в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача Пирожок О.Б. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав, вказував, що він сприяв працівникам міграційної служби в отриманні інформації щодо ідентифікації своєї особи, хоча анкету-заяву і не заповнював, звертався щодо надання йому статусу біженця і має намір залишитися в Україні.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

11.08.2018 року під час перевірки законності перебування іноземних громадян в м. Києві було виявлено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебував на території України без законних підстав та документів, які б надавали йому право законного перебування на території України на визначений строк.

Останній був затриманий та поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для виконання рішення суду, але не більше як на шість місяців, відповідно до рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року.

З листування Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та директора ДУ «Миколаївського ПТПІ» щодо сприяння та вжиття заходів з метою ідентифікації громадянина та заповнення відповідачем заяви - анкети, виготовлення фотографії, для подальшого направлення на адресу позивача, вбачається, що відповідач не надав згоду щодо ідентифікації.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства,які перебувають в Україні,та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Стаття 30 вказаного Закону регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців (ч. 4).

Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 №141.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені ст. 289 КАС України.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції може бути виправдане у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод запитами від компетентних органів, навіть якщо офіційне прохання або наказ про екстрадицію не видано, оскільки такі запити можуть вважатися «заходами» в розумінні цього положення ("Х проти Швейцарії", рішення Комісії від 9 грудня 1980 року).

П. 2.7 Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. №353/271/150 передбачений порядок і заходи щодо ідентифікації та документування іноземців.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що є підстави визначені ст. 289 КАС України для продовження строку затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою його ідентифікації та з метою забезпечення примусового видворення його за межі України.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, на строк 6 (шість) місяців, з метою вжиття заходів щодо його ідентифікації та примусового видворення.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Висоцька Г.А.