Справа № 520/10957/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про відмову у звільненні (зменшенні , розстроченні) сплати судового збору та повернення позовної заяви
13 лютого 2019 р. Справа № 520/10957/18
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Північного регіону, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова, Головного військово-медичного управління Збройних Сил України про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 04.12.2018 року вказаний позов було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позову шляхом надання до суду додатків до позову у кількості екземплярів для відповідачів.

Вказані недоліки позивачем усунуто.

Ухвалою від 14.01.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та позов було залишено без руху повторно.

Виконуючи вказану ухвалу та усуваючи недоліки позову, позивач повинен був надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 2819,2 грн.

Вказану ухвалу позивач отримав 29.01.2019 року та, до теперішнього часу не усунув недоліки позову.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

При цьому, слід зазначити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку встановленому законом, що передбачено ч.8 ст. 169 КАС України.

Щодо поданого позивачем клопотання про звільнення (зменшення , розстрочення) сплати судового збору, у задоволенні такого належить відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У свою чергу, у розумінні приписів ч.1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, вказаною нормою чітко визначено умови, за яких суд може звільнити позивача від сплати судового збору.

У свою чергу, в Пленумі Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір вказано, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Зазначена позиція також збігається із висновками Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18 жовтня 2005 року (заява №70297/01) .

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: „В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Слід зазначити, що позивачем на підтвердження неможливості сплати судового збору зазначено про тяжкий матеріальний стан, оскільки єдиним джерелом існування позивача є пенсія, про що надано докази.

Відповідно до ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

З матеріалів, доданих до позову вбачається, що позивачем надано обґрунтування неможливості сплати судового збору, виходячи з того, що єдиним джерелом доходу позивача є пенсія, річний розмір якої складає 30103,92 грн., згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків та довідки ГУ ПФУ в Харківській області.

У свою чергу, вказані докази не відповідають критеріям належності та достатності у часовому виразі.

Так, позов подано до суду у грудні 2018 року, а відповідні довідка з реєстру та дані пенсійного органу стосуються доходів позивача за 2017 рік.

Таким чином, позивачем не надано доказів, які свідчили б про неможливість сплати судового збору за подання позову у 2018 році.

Зазначеному вже надано оцінку в ухвалі від 14.01.2019 року.

Позивач, повторно подаючи клопотання вказував, що він фактично позбавлений можливості сплати судового збору через тяжкий матеріальний стан, тому просив суд або звільнити його від сплати судового збору, або зменшити його розмір до 10 гривень, або розстрочити суму судового збору шляхом сплати суми не більшої ніж 10 грн. на місяць.

На підтвердження клопотання позивач надав квитанції про сплату комунальних послуг, проте, вказані документи за відсутності доказів майнового стану позивача у 2018 році не свідчать про неможливість сплати судового збору.

Отже, позивач не надав доказів його майнового стану у 2018 році.

За таких обставин клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Позивач просив суд витребувати вказані докази судом, застосувавши ч.4 ст.9 КАС України, за якою, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Разом з тим, слід вказати, що витребування доказів на стадії вирішення питання про відкриття провадження при невідповідності позову приписам ст.ст. 160,161 КАС України є неможливим.

Більш того, виходячи з сукупності приписів, ст.ст. 133, 160, 161 КАС України при поданні позову обов`язок надання відповідної доказової бази при обґрунтуванні своїх доводів, зокрема, на підтвердження обставин, з якими Закон пов`язує можливість звільнення від сплати судового збору ( відстрочення/розстрочення) покладається саме на позивача.

Позивач, надаючи відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків та довідку ГУ ПФУ в Харківській області, які свідчать про майновий стан у 2017 році, не обґрунтував неможливості надання таких за 2018 рік.

Застосування приписів ч.2 ст.121 КАС України, в контексті продовження позивачу строку усунення недоліків шляхом сплати судового збору не вбачається доцільним, виходячи з наступного.

Так позивач надав заяву про неможливість усунення недоліків, зокрема через відсутність у м. Харкові та надав посадочні документи, які обґрунтовують його відсутність у періоді з 03.02.2019 по 11.02.2019 року.

У свою чергу, позивач замість виконання ухвали від 14.01.2019 у наведений в ній спосіб (неможливості виконати через відсутність у м. Харкові) подав клопотання про звільнення від сплати судового збору (зменшення, розстрочення), зазначаючи також про зупинення строків для виконання вимог суду з посиланням на ч.4 ст. 254 КАС України.

Водночас, ухвалою від 07.02.2019 року було відмовлено позивачеві в роз`ясненні ухвали від 14.01.2019 року з тих підстав, що законодавцем надано право учаснику справи на подання заяви, в порядку ст. 254 КАС України про роз`яснення судового рішення, яким завершується розгляд справи, а не ухвали, винесеної на стадії вирішення витання про відкриття провадження по справі.

Підсумовуючи наведене, суддя вказує що клопотання позивача відносно звільнення від сплати судового збору (зменшення, розстрочення) задоволенню не підлягає, водночас позов підлягає поверненню позивачеві, з огляду на п.1 ч.4 ст. 169 КАС України.

Слід зазначити, що ч.5 ст. 169 КАС України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Так, ухвалу від 14.01.2019 року позивач отримав 29.01.2019 року

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок ( ст.120 КАС України).

Тобто, перші три дні строку, встановленого судом, припадають на 30.01.2019 р., 31.01.2019 р., 01.02.2019 р., решта - на час відсутності позивача.

У свою чергу, датою прибуття позивача до м. Харків, в посадочному документі вказано 11.02.2019 р. о 06:42 год. - четвертий день на виконання ухвали ( без урахування часу відсутності), 12.02.2019 р. - п`ятий день.

Тобто, зазначене свідчить про достатність у позивача часу на виконання ухвали від 14.01.2019 у наведений у ній спосіб.

Крім того, є необхідність акценту уваги позивача на положеннях ст. 45 КАС України.

За змістом ч.1, п.1 ст.2 ст.45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Так позивач, подаючи повторно клопотання, не повідомив інших підстав для звільнення його від сплати судового збору та не надав належних доказів, якими, у даному випадку як вже зазначалось вище, є відповідні відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків та довідка ГУ ПФУ в Харківській області, які свідчать про майновий стан у 2018 році.

Керуючись ст.ст133, 169, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання позивача про звільнення (зменшення, розстрочення) сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Північного регіону, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова, Головного військово-медичного управління Збройних Сил України про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала в частині повернення позовної заяви може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання - через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 13 лютого 2019 року.

Суддя Заічко О.В.