Справа № 264/5451/18
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2019-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/5451/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом Голови Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛАВАНДА - 1» в особі ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2018 року позивач, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лаванда-1» в особі ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем постановою №374/05-99-46-10 від 24.09.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680,00 грн., за порушення ч.1 ст.165-1 КУпАП, п.п.4 п.2 ст.6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за несвоєчасне подання Додатку 4 «Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» за березень 2018 року по строку подання 20.04.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року, за квітень 2018 року по строку подання 21.05.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року, за травень 2018 року по строку подання 20.06.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року та за червень 2018 року по строку подання 20.07.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року. Позивач вважає вказану постанову незаконно та такою, що підлягає скасуванню, оскільки повноваження голови ОСББ «Лаванда -1» ОСОБА_1 зупиненні і остання не мала підстав подавати Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного страхового внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до податкового органу та лише після реєстрації у державного реєстратора електронної адреси протягом 06-09 липня 2018 року у ОСОБА_1 зявилась реальна можливість подати зазначений звіт. Протягом часу з 06 липня по 31 липня 2018 року подати Звіт було неможливо, оскільки квитанція №2, яка підтверджує прийняття або неприйняття пакету містила незрозумілі виявлені помилки. На підстав викладеного просить скасувати постанову №374/05-99-46-10 від 24 вересня 2018 року.

Позивачка та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений у порядку ст.268 КАС, відзиву, заяв і клопотань від нього не надійшло.

Визнаючи неявку сторін такою, що не перешкоджає розгляду справи, суд керується ч.3 ст.268 КАС, відповідно до якої неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Беручи до уваги доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення №374/05-99-46-10 від 24.09.2018 року ГУ ДФС у Донецькій області встановлено порушення несвоєчасного подання Додатку 4 «Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» за березень 2018 року по строку подання 20.04.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року, за квітень 2018 року по строку подання 21.05.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року, за травень 2018 року по строку подання 20.06.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року та за червень 2018 року по строку подання 20.07.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, п.п.4 п.2 ст.6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»".

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення №465/05-99-46-10 від 14.09.2018 року, №466/05-99-46-10 від 14.09.2018 року, №467/05-99-46-10 від 14.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 яка працює керівником ОСББ «Лаванда-1» вчинила правопорушення, а саме несвоєчасно подала Додатку 4 «Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» за березень 2018 року по строку подання 20.04.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року, за квітень 2018 року по строку подання 21.05.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року, за травень 2018 року по строку подання 20.06.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року та за червень 2018 року по строку подання 20.07.2018 року, який фактично було подано 31.07.2018 року.

В протоколах про адміністративне правопорушення №465/05-99-46-10 від 14.09.2018 року, №466/05-99-46-10 від 14.09.2018 року, №467/05-99-46-10 від 14.09.2018 року зазначено, що порушення встановлено актом перевірки № 4083/05-99-46-10/41803594 від 14.09.2018 р.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія Акту № 4083/05-99-46-10/41803594 від 14.09.2018 року ГУ ДФС у Донецькій області про результати камеральної перевірки Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лаванда-1» з питання своєчасності подання Додатку 4 «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» за березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року та червень 2018 року.

Згідно з ч.1 ст. 165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу-підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, а також повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

За положеннями пункту 1 частини другої статті 6 цього Закону платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 цього Закону. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25цього Закону регламентує заходи впливу та стягнення, зокрема, частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обовязковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Відповідно до частини десятої статті 25 цього Закону, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема, за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому слід зазначити, що з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 02.03.2015 року №219-VIII пункт 9-3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено вважати пунктом 9-4.

Підпунктом 8 п. 4 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підп. «б» розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 93 такого змісту: «Платники єдиного внеску, визначені ст. 4 Закону № 2464-VI, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону № 1669-VII, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому ПК України для списання безнадійного податкового боргу».

Згідно з п. 2 Закону України від 02 березня 2015 року № 219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці», п. 93 в редакції Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII вважати п. 94.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Тобто, факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VI.

Місто Маріуполь Донецької області, на території якого розташована Маріупольське управління Головного управління ДФС у Донецькій області, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебуває ОСББ «Лаванда-1», посадовою особою якої є позивач ОСОБА_1, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р.

З урахуванням абз. 3 п. 93 (у подальшому п. 94) розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач має бути звільнена від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року і до закінчення антитерористичної операції за умови перебування підприємства, яке вона представляє, на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Як слідує з матеріалів справи, спірна постанова прийнята 24 вересня 2018 року на підставі порушення вимог пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VІ, яка передбачає накладення штрафу, зокрема за несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску.

У межах спірних відносин накладення стягнення здійснено за березень, квітень, травень, червень 2018 року, тобто в період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування установи як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, та без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обовязків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Відтак, застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску за вказаний період є незаконним.

Водночас суд зазначає, щоЗакон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»не скасовує обовязків платника єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновком Верховного суду України, викладеного у рішенні від 30 березня 2018 року по адміністративній справі №812/292/18 та у постанові ОСОБА_3 Верховного суду України від 06 листопада 2018 року по адміністративній справі №812/292/18.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов Голови Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛАВАНДА - 1» в особі ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст. ст. 77, 243, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Голови Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛАВАНДА - 1» в особі ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову №374/05-99-46-10 від 24.09.2018 року заступника начальника Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.165-1КУпАП України, п.п.4 п.2 ст.6 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»та накладення на неї штрафу в розмірі 680,00 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Повний текст рішення буде виготовлений 31 січня 2019 року.

Суддя: Н. В. Литвиненко