Справа № 161/15516/18
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/465/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2018 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Плахтій І.Б. без участі сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області, в якому просить скасувати «постанову № 471152» нацполіції від ніби-то 26.05.2018 р. «про притягнення до адміністративної відповідальності».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки позивачем заявлено клопотання про поновлення строку оскарження постанови, однак не надано жодного доказу поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

07 листопада 2018 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява №1 про поновлення строків звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2018 року повернуто позивачу адміністративний позов, оскільки суд дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду без поважних причин та відсутності доказів наявності об'єктивних причин , що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом.

Не погодившись з прийняттям такого рішення, позивач подав апеляційну скаргу. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, оскільки в ній суд послався на дані офіційного сайту «Укрпошта» про вручення йому з органу ДВС поштового відправлення за № 911 з постановою про відкриття виконавчого провадження на підставі оскарженої постанови нацполіції. Однак вказаний судом доказ не містить підпису про вручення йому 13.09.2018 поштового відправлення за № 911. Після чого звернувся до ПАТ «Укрпошти», яке надало документ, який підтверджує, що поштове відправлення за № 911 було йому вручено 15.09.2018 особисто. У зв'язку з наведеним просить повністю скасувати оскаржувану ухвалу як незаконну та прийняти нове рішення про повне задоволення адміністративної позовної заяви №1 від 25.09.2018р.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції за правилами абзацу першого частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає апеляційну скаргу на ухвалу про повернення позовної заяви в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2018 про повернення позовної заяви скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи із такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для звернення до суду з позовом слугувала незгода позивача із діями відповідача, пов'язаними з ухваленням 26 травня 2018 року Управлінням патрульної поліції у Волинській області постанови у справі про адміністративне правопорушення №417152.

В клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови наголосив, що про існування постанови №417152 йому стало відомо 15.09.2018 під час отримання поштовим відправленням № 911 постанови про відкриття виконавчого провадження. В підтвердження чого надав відповідну копію конверту.

Суд першої інстанції, здійснивши перевірку на офіційному сайті «Укрпошта» про вручення поштового відправлення № 911, встановив, що вказане поштове відправленням було вручено адресату 13.09.2018.

Взявши до уваги те, що позов до суду було подано 25.09.2018, суд дійшов висновку, що позивач звернувся з відповідним позовом до суду в порушення ст. 289 КУпАП після закінчення десятиденного строку для оскарження постанови, який, на переконання суду першої інстанції, закінчувався 23 вересня 2018 року, та за відсутності доказів про поважність його пропущення, дійшов висновку про повернення позовної заяви за правилами п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Перевіряючи законність на обґрунтованість ухвалення такого судового рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає його передчасним з огляду на таке.

Право звернення до суду є невід'ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому Кодексу адміністративного судочинства України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частин 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, установлений Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, зазначені рішення Суду свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів про вручення позивачу оскаржуваної постанови Управління патрульної поліції у Волинській області у справі про адміністративне правопорушення № 417152 від 26.05.2018, а лише сам позивач стверджує, що про її існування довідався з отриманої 15 вересня 2018 року поштовим зв'язком постанови про відкриття виконавчого провадження №57095335 від 31.08.2018.

Як уже наводилось вище, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2018 позовну заяву було залишено без руху для надання позивачем доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

На виконання вимог ухвали про залишення позову без руху позивач подав заяву про поновлення строків звернення до адміністративного суду, в якій знову ж стверджував, що про оскаржувану постанову відповідача довідався 15.09.2018. На підтвердження вказаних обставин надав суду копію постанови ВП № 57095335 від 31.08.2018 про відкриття виконавчого провадження, копію супровідного листа Другого відділу ДВС м. Луцька за № 36309 від 31.08.2018 та копію поштового конверту рекомендованого листа № 911, адресованого Другим ВДВС м.Луцька позивачу.

Як встановив суд першої інстанції, здійснивши перевірку часу вручення поштового відправлення № 911 згідно даних офіційного сайту «Укрпошта», розділ «Пошук поштових відправлень за номером рекомендованого поштового відправлення», таке було вручено адресату 13 вересня 2018 року.

Після отримання оскаржуваної ухвали суду позивач звернувся до ПАТ «Укрпошта» із запитом про надання інформації щодо вручення поштового відправлення - рекомендованого листа № 911, на що отримав від Волинської дирекції ПАТ «Укрпошта» відповідь від 27.11.2018 за № 15-05-345, якою ОСОБА_1 інформовано, що рекомендований лист від 06.09.2018 № 911, адресований ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 був вручений 15.09.2018р особисто під розпис.

Таким чином, позивач надав суду належний та допустимий доказ того, що про існування оскаржуваної постанови Управління патрульної поліції у Волинській області довідався вперше 15 вересня 2018 року. З означеним адміністративним позов звернувся 25 вересня 2018 року, а отже в межах передбаченого ст. 289 КУпАП строку звернення до суду зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не врахував вказаних обставин, допустивши неповне їх з'ясування, які мають значення для справи, а тому дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Порядок розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції визначено статтею 312 КАС України, зокрема частини перша та третя встановлює, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Стаття 320 КАС України визначає підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що із-за порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалу суду слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 161/15516/18 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 11.02.2019.