Справа № 500/2767/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2767/18

08 лютого 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Тернопільській області до акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" про стягнення з рахунків у банках акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон", що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить акціонерному товариству "Тернопільський радіозавод "Оріон" кошти у розмірі податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 1011162,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що заборгованість по податку на додану вартість виникла у зв'язку з несплатою в повній мірі платником узгодженого податкового зобов'язання нарахованого згідно податкових декларацій № від 25.10.2018, № від 18.10.2018, № від 18.09.2018, № від 16.08.2018. Також, нараховано пеню у зв'язку із несплатою узгодженого грошового зобов'язання у встановлені законодавством строки за період з 01.05.2018 по 25.10.2018. Контролюючим органом вживалися заходи для його погашення, проте заборгованість відповідачем добровільно не сплачено, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 21.01.2019. 21.01.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 08.02.2019.

06.02.2019 від представника акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступило письмове клопотання про розгляд справи за відсутністю відповідача, позовні вимоги визнає, заперечень немає.

08.02.2019 представником позивача Головного управління ДФС у Тернопільській області подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності в письмовому провадженні.

Згідно частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд зазначає також, що відповідачем не було надано у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що акціонерне товариство "Тернопільський радіозавод "Оріон" () зареєстроване органами державної реєстрації, як юридична особа та знаходиться на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.11.2018. (арк.спр.8-10)

Відповідно до довідки Головного управління ДФС у Тернопільській області про наявність податкового боргу за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами з податку на додану вартість в сумі 1011162,16 грн. з них: 998263,00 грн. - основний платіж, 2451,00 грн. - штрафні санкції, 10448,16 - пеня. (арк.спр.11)

Заборгованість по податку на додану вартість виникла у зв'язку з несплатою в повній мірі платником узгодженого податкового зобов'язання нарахованого згідно податкових декларацій № від 25.10.2018, № від 18.10.2018, № від 18.09.2018, № від 16.08.2018. (арк.спр.19-22)

Крім того, нараховано пеню у зв'язку із несплатою узгодженого грошового зобов'язання у встановлені законодавством строки за період з 01.05.2018 по 25.10.2018 в сумі 10448,16 грн.

Наявність вищевказаної заборгованості також підтверджується розрахунком податкового боргу (арк.спр.12), випискою з інтегрованої картки платника податку. (арк.спр.23-24)

З метою погашення заборгованості контролюючим органом була виставлена податкова вимога форми "Ю" від 21.05.2018 №18850-17 (арк.спр.18), з часу виставлення якої податковий борг не переривався, проте вжиті заходи не призвели до сплати податкового боргу.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Положенням пункту 38.1 статті 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.175 статті 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворює податковий борг.

Підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 87.1. статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Виходячи з положень пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 102 ПК України передбачено, що позовні вимоги контролюючого органу, пов'язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред'являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України, для стягнення податкового боргу з платника податків, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Тернопільській області до акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон", що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1011162 (один мільйон одинадцять тисяч сто шістдесят дві) грн. 16 (шістнадцять) коп. на р/р 9002, код одержувача 37977726, МФО 899998, код бюджетної класифікації 14010100.

Реквізити сторін: позивач - Головне управління ДФС у Тернопільській області: вул. Білецька 1, м. Тернопіль, 46003, ;

відповідач - акціонерне товариство "Тернопільський радіозавод "Оріон": вул. 15 Квітня, 6, м. Тернопіль, 46023, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.