Справа № 826/9601/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 лютого 2019 року № 826/9601/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до про Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у відмові ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у розмірі 90% від його грошового забезпечення відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 № 2.2.1-39-335 та наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 № 228;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 90% від його грошового забезпечення відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 № 2.2.1-39-335 та наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 № 228, починаючи з 01.06.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період служби він був відряджений в розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Згідно наказу Міністра оборони України № 05 від 05.03.2002 позивач був звільнений у запас з військової служби. На підставі зазначеного наказу Міністра оборони України Державним підприємством обслуговування повітряного руху України було прийнято наказ № 149/о від 07.05.2002 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з внутрішнього контролю та аудиту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух". Зазначає, що з 04.05.2002 позивачеві було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивачеві стало відомо, що з 01.06.2017 у ДП ОПР України відбулось підвищення грошового забезпечення військовослужбовців на підставі наказу Украероруху від 30.06.2017 № 228. Разом з тим, відповідач відмовив позивачеві у здійсненні перерахунку пенсії останнього на підставі довідки Украероруху від 09.10.2017 № 2.2.1.39-329. На переконання позивача, вказана довідка є підставою для перерахунку його пенсії, позаяк Державне підприємство обслуговування повітряного руху України є державною установою, якій Кабінет Міністрів України делегував право визначати розміри посадових окладів військовослужбовців, відряджених до Украероруху.

Ухвалою суду від 27.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 826/9601/18 та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

03.09.2018 до суду від представника відповідача Лазоренко А.О.надійшов відзив, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України не повідомляло Пенсійний фонд України про необхідність проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям. Крім того, звернула увагу, що позивачу здійснено черговий перерахунок пенсії з 01.01.2018 у зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Наказом Міністра оборони України від 05.03.2002 № 05, відповідно до пункту 67 Положення про проходження військової особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил, звільнено з військової служби за підпунктом "б" (станом здоров'я) полковника ОСОБА_1, заступника директора з внутрішнього контролю та аудиту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух".

На підставі зазначеного наказу наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 07.05.2002 № 149/о ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 03.05.2002.

З травня 2002 року позивачеві призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 90 відсотків грошового забезпечення.

09.10.2017 Державним підприємством обслуговування повітряного руху України було видано ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 2.2.1.39-335.

Зі змісту вказаної довідки вбачається, що згідно наказу Украероруху від 30.06.2017 № 228 "Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху", розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою заступника начальника центру з 01.06.2017 становить 39999,00 грн, у тому числі: посадовий оклад - 26540,00 грн, оклад за військовим званням - 135,00 грн, надбавка за вислугу років - 10670,00 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 2654,00 грн.

11.04.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою, у якій просив здійснити перерахунок його пенсії у зв'язку зі зміною розміру посадового окладу військовослужбовців на підставі довідки від 09.10.2017 № 2.2.1.39-335.

Листом від 15.05.2018 № 9924/02 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення від 09.10.2017 № 2.2.1-39-335.

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку його пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній станом на день прийняття Украерорухом наказу від 30.06.2017 № 228 "Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху") установлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 № 1281 "Про створення об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України" установлено, що грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснювати у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 N 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ" (Офіційний вісник України, 2001 р., N 6, ст. 225; 2002 р., N 47, ст. 2125; 2003 р., N 37, ст. 1981).

Відповідно до пункту 80 Положення про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 № 1053/2001, пенсійне забезпечення звільнених у запас або у відставку відряджених військовослужбовців здійснюється на загальних підставах, передбачених законодавством для військовослужбовців.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, - у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами згідно з додатками 1 - 23 і 30 - 32 за аналогічними посадами.

Абзацом 7 пункту 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов'язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв'язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

Таким чином, Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів своє право визначати розміри посадових окладів, а тому наказ Державного підприємства "Украерорух" від 30.06.2017 № 228, яким підвищено посадові оклади військовослужбовцям, відрядженим до "Украероруху", є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини другої статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії з 01.07.2017.

Встановлені обставини свідчать про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 № 2.2.1.39-335.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2017 на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 № 2.2.1.39-335, у розмірі 90 відсотків грошового забезпечення з урахуванням раніше фактично проведених виплат, а не з 01.06.2017, як просить позивач.

Дана правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.04.2018 у справі № 461/939/17, від 10.07.2018 у справі № 461/6479/16-а.

Суд враховує те, що Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (який набув чинності 01.01.2016), частина 5 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Після чого, Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (який набув чинності 01.01.2017), у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Разом з тим, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Таким чином, вищевказані положення Закону щодо обмеження максимальним розміром пенсії не можуть застосовуватися до позивача, оскільки пенсію позивачу призначено з травня 2002 року, а не з 01.01.2016.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією від 19.06.2018 № 0.0..1.

За наведених обставин, сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачеві витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Одночасно частиною четвертою вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, з доданого до матеріалів справи попереднього розрахунку витрат неможливо встановити, які послуги були надані адвокатом позивачеві. Крім того, у вказаному розрахунку зазначено лише про орієнтовний розмір витрат клієнта, а не фактично понесені позивачем витрати.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш ИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098168) щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перерахунку пенсії на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 № 2.2.1.39-335.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 01.07.2017 на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 09.10.2017 № 2.2.1.39-335 із розрахунку 90 відсотків грошового забезпечення, з урахуванням раніше фактично проведених виплат, без обмеження її граничного розміру.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаціний код 42098368) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 320,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.П. Катющенко