Справа № 808/1265/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/1265/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі № 808/1265/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних

про визнання протиправними, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р. позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 27.06.2018 року скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2018 року апеляційну скаргу скаржника залишено без руху та надано йому строк упродовж 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання доказів сплати судового збору в сумі 13215,00 грн.

Відповідно до указу Президента України "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах" від 29.12.2017 року № 455/2017 ліквідовано Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд та утворено Третій апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

23.11.2018 року скаржник вдруге оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу скаржника залишено без руху і надано строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- вказати інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р.;

- вказати дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

15.01.2018 року скаржник надіслав до суду засобами поштового зв'язку клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке надійшло до суду 22.01.2019 року. У клопотанні скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції було ним отримано 21.08.2018 року. В обґрунтування клопотання скаржник посилається на те, що оскаржував рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, проте, ухвалою суду від 16.10.2018 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику. Повторно апеляційну скаргу було подано 23.11.2018 року з копією платіжного доручення про сплату судового збору.

Зазначає, що на виконання вимоги ухвали суду від 21.09.2018р. структурним підрозділом ДФС був підготовлений реєстр бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів (додаток 2 до Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби) по сплаті судового збору у зазначеній справі.

Платіжне доручення № 2731 від 25.10.2018р. про сплату судового збору у розмірі 13215 грн. було оплачено Державною казначейською службою України 31.10.2018р.

Також скаржник посилається практику Європейського суду з прав людини та на ухвали Вищого адміністративного суду України, Верховного Суду України.

Розглянувши зазначене клопотання, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, вступну та резолютивну частини оскарженого рішення проголошено у відкритому судовому засіданні 30.05.2018 року. Повний текст рішення виготовлено 08.06.2018 року. Апеляційну скаргу надіслано скаржником до суду першої інстанції 23.11.2018 року.

Відповідно до доводів скаржника копію рішення суду першої інстанції він отримав 21.08.2018 року

Отже, апеляційну скаргу надіслано скаржником до суду першої інстанції після спливу строку, встановленого ч.1 та ч.2 ст. 295 КАС України.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.

Слід зазначити, що у постанові від 15 травня 2018 року у справі №804/2979/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 року набрала законної сили та в касаційному порядку не скасована.

Отже, поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржник суду не навів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приймаючи до уваги, що скаржник у наданий строк не навів поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі № 808/1265/18 за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року.

Керуючись статтею 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі № 808/1265/18 за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги в порядку та строк, що визначені статтями 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко