Справа № 700/700/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 700/700/17 Суддя (судді) першої інстанції: Дориднюк Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 28.12.2018 (Черкаська область, Лисянський район, смт. Лисянка, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС, Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Лисянського районного суду Черкаської області про:

- визнання дій посадових осіб, по притягненню позивача до відповідальності за порушення митних правил посадовими особами Бердичівського відділу поліції національної поліції України Головного управління національної поліції в Житомирській області та Житомирської митниці ДФС - незаконними;

- скасування постанови № 0622/10100/17 від 04.09.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 419 218,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протокол про порушення митних правил складений з порушенням процесуальної форми, передбаченими МК України, у діях позивача відсутні ознаки, які можна кваліфікувати, як порушення митних правил, наявний факт необ'єктивності, упередженості та неповноти провадження у справі з боку посадових осіб, необ'єктивність розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи наданими для ознайомлення, невідповідністю викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи без належної процедури фіксування та перевірки обставин справи, відсутності документів у матеріалах справи, що встановлюють об'єктивну істину, та які можна перевірити, винесення постанови службовою особою, яка не була на місці затримання транспортного засобу та склала даний протокол на підставі висновку перевірки фактів на основі рапорту інспектора поліції, обмеження прав позивача під час провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

У запереченнях на позовну заяву відповідач зазначає про правомірність оскаржуваної постанови та безпідставність позовної заяви.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 28.12.2018 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, відповідач - митний орган подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Зокрема, апелянт вказує на те, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, та не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам, у зв'язку з чим є правомірною спірна постанова.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За матеріалами справи 11.04.2017 посадовими особами Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області під час несення служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху о 10 годині 30 хвилин в м. Бердичеві по вулиці Житомирській в районі АЗС «WOG» був зупинений транспортний засіб Opel Vectra, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_3. Транспортний засіб мав зовнішні механічні пошкодження.

Під час проведення перевірки встановлено, що транспортний засіб ввезено на митну територію України 11.01.2017 громадянином Молдови ОСОБА_1 через зону діяльності Львівської митниці ДФС в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». В подальшому, транспортний засіб переданий позивачу у користування його власником - ОСОБА_5, про що Інспектором Бердичівського ВП складено рапорт від 11.04.2017.

У своєму поясненні працівникам Бердичівського відділу поліції 11.04.2017 позивач зазначив, що вказаний транспортний засіб з метою комерційного перевезення пасажирів та для отримання прибутку був переданий йому громадянином ОСОБА_5 Жодних доручень на керування транспортним засобом ОСОБА_5 йому не надавав (а.с. 25 т. 2).

14.04.2017 посадовими особами Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області складено висновок за результатами перевірки фактів, викладених в рапорті поліції з приводу затримання автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 про направлення матеріалів перевірки в митний підрозділ в Житомирській області для прийняття рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що такі дії посадових осіб Бердичівського відділу поліції жодним чином не вплинули та не створили жодних правових наслідків для прийняття митним органом рішення щодо наявності або відсутності складу правопорушення, жодним чином не вплинули на обставини справи під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил, так як матеріали перевірки поліції лише слугували підставою для перевірки ввезення транспортного засобу Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2.

03.05.2017 на адресу Житомирської митниці ДФС надійшли матеріали Бердичівського ВП щодо зупинення транспортного засобу засіб Opel Vectra, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_2, який керував транспортним засобом без документів на вказаний транспортний засіб. До матеріалів перевірки, в тому числі було долучено рапорт працівників поліції, а також пояснення позивача (а.с. 22 т. 2).

Житомирською митницею ДФС 16.05.2017 направлено на адресу позивача лист з проханням прибути до Управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС до 25.05.2017 у зв'язку з проведенням перевірки ввезення транспортного засобу Opel Vectra, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 23 т. 2).

Згідно поштового повідомлення про вручення позивач отримав відповідний лист 19.05.2017, однак до митного органу у встановлений строк не з'явився (а.с. 24 т. 2).

Відповідно до службової записки Управління адміністрування митних платежів Житомирської митниці ДФС за № 189/06-70-19 від 13.05.2017 та здійснених нарахувань, загальна сума податків і зборів, яка повинна була бути сплачена складає 139 739,43 грн.

26.07.2017 Головним державним інспектором управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС Соколовським С.В. складено протокол про порушення митних правил № 0622/10100/2017.

На підставі протоколу про порушення митних правил від 26.07.2017 Житомирською митницею ДФС винесено постанову № 0622/10100/17 від 04.09.2017 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил. Згідно постанови позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, що передбачено ст. 485 Митного кодексу України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 419 218, 29 грн.

Не погодившись з постановою № 0622/10100/17 від 04.09.2017 про притягнення до відповідальності за порушення митних правил позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з чим категорично не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно частини першої ст. 485 МК України, № 4495-VI від 13.03.2012, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Так, ст. 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об'єктивної сторони правопорушення, зокрема позивачу інкриміновано використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

За змістом статті 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до пункту 2) частини першої статті 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано.

Статтею 111 Митного кодексу України встановлено, що іноземні товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, зберігають статус іноземних товарів.

За змістом пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підпунктом г) пункту 30.9 цієї ж статті Податкового кодексу України встановлено, що податкова пільга надається шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Зміст наведених норм дають підстави для висновку про те, що використання транспортного засобу особистого користування (який є товаром в розумінні пункту 57) частини першої статті 4 Митного кодексу України), іншою особою, крім тієї, яка здійснила ввезення такого транспортного засобу (тобто здійснила поміщення його в режим «тимчасового ввезення» і є відповідальною за його дотримання), становить порушення режиму тимчасового ввезення, яке, зокрема виявляється у використанні відповідного товару в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими надано пільги щодо оподаткування.

При цьому, суб'єктом відповідальності за таке протиправне використання товару (транспортного засобу особистого користування) є особа, яка здійснює таке використання.

В ході судового розгляду позивач неодноразово змінював пояснення щодо використання зазначеного транспортного засобу, разом із тим самого факту використання він не спростовує, змінюючи лише обставини використання. Так само суду не надано належних доказів наявності зловживань з боку співробітників Бердичівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області.

Доводи позивача про те, що він не є суб'єктом відповідальності за інкриміноване йому правопорушення є безпідставними та ґрунтуються на неправильному розумінні позивачем суті правопорушення і характеру спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 295/16296/16-а (№ К/9901/42584/18).

Отже, колегія суддів доходить висновку, що позивач неправомірно користувався транспортним засобом, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 308, 320, 321, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 28.12.2018 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС, Бердичівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Повний текст постанови виготовлено 11.02.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна