Справа № 520/10842/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

30 січня 2019 р. справа №520/10842/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просила суд:

- скасувати рішення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, що викладене у листі про відмову позивачу у поверненні помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, яке придбавається вперше, яким відмовлено у поверненні позивачу помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 29644 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 01 грудня 2017 року № 28112093;

- зобов'язати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61022, м. Харків, м-н Свободи, б. 5, 4 під., Код ЄДРПУО 41248278) звернутися з поданням, передбаченим пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787, до відповідного органу Казначейства про повернення ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 29644 грн при укладанні договору купівлі-продажу квартири від 01 грудня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 01.12.2017 придбала у власність квартиру №168, що знаходиться в м. Харкові по пров. Яроша Отакара, буд.16, на підставі договору купівлі - продажу квартири. При укладанні договору, згідно з вимогами пункту 15-3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 «Про затвердження порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», позивачем сплачено 29644 грн пенсійного збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, про що свідчить квитанція від 01 грудня 2017 року № 28112093 про сплату позивачем на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі Харківської області - 1 % з купівлі продажу нерухомого майна. Проте, згідно ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», збір сплачується фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Також позивач зазначила, оскільки вона придбавала майно вперше, позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 29644 грн. За результатами розгляду вищевказаного звернення, відповідачем було повідомлено позивача про відсутність підстав для повернення збору. З вказаним рішенням позивач не погоджується, через що звернувся до суду з даним позову.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - голови комісії з припинення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова - ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшли письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Від позивача через канцелярію суду надійшло заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи положення ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження без участі сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 01.12.2017 придбала у власність квартиру №168, що знаходиться в м. Харкові по пров. Яроша Отакара, буд.16, на підставі договору купівлі - продажу квартири (а.с.15).

На підтвердження реєстрації права власності позивачем до матеріалів справи надано ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на придбану квартиру №168, що знаходиться в м. Харкові по пров. Яроша Отакара, буд.16 (а.с.16).

Згідно матеріалів справи, при укладанні договору, згідно з вимогами пункту 15-3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 «Про затвердження порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», позивачем сплачено 29644 грн пенсійного збору з операцій купівлі - продажу нерухомого майна, що підтверджується квитанція від 01 грудня 2017 року № 28112093 (а.с.14). Згідно вказаної квитанції позивачем було сплачено на рахунок Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі Харківської області - 1 % з купівлі продажу нерухомого майна.

Відповідно до змісту довідки від 26.10.2018 №1047689, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради повідомлено, що згідно матеріалів обліку станом на 31.12.2012 на імя ОСОБА_1 (дата народження-01.12.1949) наявні наступні відомості: запис про право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 24.12.2004 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 № 4311; запис про право спільної сумісної власності на частину квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.03.2008 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради № 3-08-305030.

Суд зазначає, що у зв'язку з придбанням позивачем майна вперше, позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення сплаченого судового збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 29644 грн (а.с.22).

За результатами розгляду вищевказаного звернення, відповідачем було прийнято рішення, яке викладено в листі від 29.11.2018 №18700-В-3/49. Згідно вказаного листа, відповідачем визначено, що законодавчо не визначено перелік документів, які б підтверджували, що особа придбала житло вперше. Особою, що придбаває житло вперше, громадянина може бути визнано в судовому порядку. Пенсійний фонд України не наділений повноваженнями визначати осіб, які придбавають нерухоме майно вперше.

Також у вказаному листі вказано, що управління не має підстав для повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна, проте таке можливе за наявності позитивного судового рішення.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що об'єктом оподаткування є, для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», збір сплачується фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом № 400/97-ВР врегульовано Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 (далі - Порядок).

Згідно абз. 1 п. 15-1 Порядку збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зазначає, що аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року (справа № 819/1498/17) та 31 січня 2018 року (справа №819/1667/17).

Водночас, суд зазначає, що у постанові від 03 липня 2018 року по справі № 819/33/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Суд зазначає, що при даному розгляді справи будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Водночас, суд зазначає, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пп. 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов'язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про скасування рішення, що викладене у листі від 29.11.2018 №18700-В-3/49, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про те, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Харківській області подання про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна від 01 грудня 2017 року у розмірі 29644 грн (двадцять дев'ять тисяч шістсот сорок чотири гривні), сплаченого згідно квитанції від 01.12.2017 №28112093.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Шевченківського обєднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 1409,60 грн, що підтверджується квитанціями від 16.11.2018 №18, від 12.12.2018 №37493517 (а.с.4,5).

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297,382 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Шевченківського обєднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова, що викладене у листі від 29.11.2018 №18700-В-3/49.

Зобов'язати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі Харківської області подання про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна від 01 грудня 2017 року у розмірі 29644 грн (двадцять дев'ять тисяч шістсот сорок чотири гривні), сплаченого згідно квитанції від 01.12.2017 №28112093.

Стягнути з Шевченківського обєднання управління Пенсійного фонду України м. Харкова за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, поштовий індекс 61045, АДРЕСА_3) у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13 лютого 2019 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.