Справа № 754/17755/18
Суддя: Бабко В. В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/60/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., розглянувши у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора управління патрульної поліції у місті Києві майора поліції батальйону № 4 роти № 1 Бадзюка Михайла Миколайовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про скасування постанови.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 грудня 2018 року у ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва позивач отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 956352 від 10.05.2018. Постановою про адміністративне правопорушення від 10.05.2018, винесеною інспектором управління патрульної поліції у місті Києві майором поліції батальйону № 4 роти № 1 Бадзюком М.М., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Позивач не погоджується з зазначеним рішенням поліцейського, посилаючись на ту обставину, що про дану постанову позивачу не було відомо до 13 грудня 2018 року, оскільки в його присутності постанова не складалась, копія також не надавалась. Адреса позивача зазначена в постанові не вірна. Крім того, 10.05.2018 приблизно о 08 год. 00 хв. позивач дійсно був зупинений інспектором управління патрульної поліції у місті Києві майором поліції батальйону № 4 роти № 1 Бадзюком М.М. та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.06.2018 у справі 3/75/4039/18 закрито провадження відносно позивача, у зв'язку з відсутністю складу правопорушення. Також позивач зазначив, що викладені в постанові обставини справи не відповідають дійсності, оскільки автомобіль проходить періодичні техогляди, його експлуатація здійснюється відповідно до вимог та стандартів встановлених заводом-виготівником. У зв»язку з викладеним вище позивач вважає, що постанова про адміністративне правопорушення винесена незаконно, упереджено з грубим порушенням вимог законодавства, внесення до постанови недостовірних відомостей та безпідставного накладення адміністративного стягнення.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №956352, винесену інспектором управління патрульної поліції у місті Києві майором поліції батальйону № 4 роти № 1 Бадзюком М.М. 10.05.2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 22.12.2018 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощенного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлені та підтвердженні матеріалами справи наступні факти та їм правовідносини.

10.05.2018 інспектором управління патрульної поліції у місті Києві майором поліції батальйону № 4 роти № 1 Бадзюком Михайлом Миколайовичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 956352.

Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 10.05.2018 о 07:40год. керуючи автомобілем Мерседес, державний знак НОМЕР_1 в місті Києві по проспекту Броварський, 40, перевозячи пасажирів, на задній осі були відсутні грязезахисні фартушки та заблокований задній вихід, чим порушив п.п. 31.4.7е, 31.4.7г Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Також судом встановлено, що відповідно до постанови серії БД № 067858 10.05.2018 року о 07:50 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес державний знак НОМЕР_1 в місті Києві по проспекту Броварський, 40, з ознаками алкогольного сп'яніння, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поставою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.06.2018 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту п.п. 31.4.7е відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Відповідно до пункту п.п. 31.4.7г не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УПП повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з'ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.24 поставнови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд України роз»яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У зв'язку з викладеним вище, суд бере до уваги пояснення позивача, що йому дійсно не було відомо про постанову серії НК № 956352, яка була складена 10.05.2018 приблизно о 07год. 40хв., так як в цей час 10.05.2018 приблизно о 08 год. 00 хв. він був зупинений інспектором управління патрульної поліції у місті Києві майором поліції батальйону № 4 роти № 1 Бадзюком М.М. та відносно нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом серії БД № 067858 та постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.06.2018, які знаходяться в матеріалах справи.

Так, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_1, відповідачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності дій інспектора, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, є в наявності лише постанова про вчинення правопорушення, що не дає підстав стверджувати про порушення позивачем правил дорожнього руху.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова - скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію», статтями 9, 126, 247, 251, 280 КУпАП, статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора управління патрульної поліції у місті Києві майора поліції батальйону № 4 роти № 1 Бадзюка Михайла Миколайовича про скасування постанови - задовольнити. Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №956352 від 10.05.2018 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу порушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання за адресою:АДРЕСА_1.

Відповідач: Інспектор управління патрульної поліції у місті Києві майор поліції батальйону № 4 роти № 1 Бадзюк Михайло Миколайович, за адресою: м. Київ, вулиця Народного Ополчення, 9.

Повний текст складено та підписано 05 лютого 2019 року.

Суддя В.В. Бабко