Справа № 1540/4523/18
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4523/18
УХВАЛА

12 лютого 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі провести поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 09.09.2016 року, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні в сумі 3263,44 грн. та в розмірі не нижчому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням його помісячних змін, а також з проведенням індексації пенсії та компенсацією витрати частини доходу.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі провести поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 09.09.2016 року, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні в сумі 3263,44 грн. та в розмірі не нижчому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням його помісячних змін, а також з проведенням індексації пенсії та компенсацією витрати частини доходу.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року адміністративний позов залишено без руху для надання до суду оригіналу позовної заяви (вх. № 1707/18 від 06.09.2018 року) з додатками, який був повернутий позивачу судом після прийняття судом ухвали про відмову у відкритті провадження від 10 вересня 2018 року.

07 лютого 2019 року на виконання ухвали суду від Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року позивачем надано оригінал позовної заяви (вх.№ 1707/18 від 06.09.2018 року) з додатками.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається з доданої до позовної заяви копії постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2017 року по справі № 523/3299/17 позов ОСОБА_1 про зобов'язання поновити виплати пенсії за віком шляхом призначення її знову, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з проведенням індексації і виплати компенсації втрати частини доходів, - задоволено частково. Зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Одесі провести поновлення пенсії за віком ОСОБА_1 з 09.09.2016 року, з проведенням її індексації. В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Таким чином, постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2017 року по справі № 523/3299/17 вирішено питання щодо поновлення ОСОБА_1 з 09.09.2016 року пенсії за віком з проведенням її індексації. В решті позовних вимог - відмовлено.

В постанові П'ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року зазначено, що з поданого позову у даній адміністративній справі (1540/4523/18) вбачається, що підставою звернення позивача до суду є незгода з розрахунком та розміром вже поновленої пенсії. Колегія суддів також зазначила, що можлива некоректність формулювання позовних вимог у прохальній частині позовної заяви, невідповідність змісту позовних вимог викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не є, на думку суду апеляційної інстанції, підставою для відмови у відкритті провадження у справі з огляду на надання Кодексом адміністративного судочинства України суду права залишати позовну заяву, подану без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, без руху.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач не згоден з розрахунком та розміром вже поновленої пенсії, розпорядженням Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 10511 від 20.03.2018 року.

При цьому, в позовній заяві позивач вказує, що не погоджується з розрахунком нарахованої їй пенсії, вважає його невірним та помилковим та звертається за захистом та відновленням її порушеного права та законного інтересу на належний їй розмір пенсійних виплат.

Разом з тим, у позовній заяві позивач, крім іншого, знову просить суд зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі провести поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 09.09.2016 року, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", та в розмірі не нижчому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, а також з проведенням індексації пенсії та компенсацією витрати частини доходу.

Таким чином, позивачу слід визначити зміст позовних вимог відповідно до обставин, зазначених в позовній заяві, з урахуванням постанови П'ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року.

Згідно ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, до позовної заяви позивачем додано копію закордонного паспорту громадянина України ОСОБА_1, термін дії якого закінчився 04.11.2016 року.

Також, в позовній заяві зазначено, що 06.12.1996 року позивач виїхала з України на постійне проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік в консульському посольстві України в державі Ізраїль. Проте, позивач не вказує, якими доказами підтверджується чи перебуває позивач на консульському обліку станом на дату звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Так, в позовній заяві вказано адресу позивача - АДРЕСА_1.

Разом з тим, в позовній заяві позивач не зазначає якими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована (перебуває/знаходиться) за вказаною адресою станом на дату звернення до суду з даним позовом та станом на теперішній час.

При цьому, вказані дані мають суттєве значення в подальшому для належного сповіщення та забезпечення явки позивача в судове засідання.

Частиною 1 ст. 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що довіреність фізичної особи на ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності.

Згідно з статтею 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Для вчинення будь-яких нотаріальних дій, у тому числі, і для засвідчення вірності перекладу та вірності копій, документи, які складено за кордоном, повинні прийматися нотаріусами за умови їх легалізації або проставляння апостилю, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Існує два способи засвідчення: консульська легалізація та проставлення апостилю.

Легалізація документів та/або проставлення апостилю - це процес підтвердження походження документів. Як апостиль, так і легалізація підтверджують справжність підпису особи, що засвідчила документ.

Апостиль ставиться для використання документів в країнах, які підписали Гаазьку конвенцію, яка була прийнята в 1961 році, згода на обов'язковість якої надана Законом України від 10.01.2002 р. "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" та вступила в силу в Україні в 2003 році.

Згідно із статтею 1 Гаазької конвенції ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються:

a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Отже, у силу приписів пункту "d" частини 2 статті 1 Гаазької конвенції довіреність, видана особою приватного права, є офіційним документом та на неї поширюються вимоги цієї конвенції.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з положеннями Конвенції, документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Відповідно до статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Таким чином, для цілей прийняття документа, складеного в Державі Ізраїль та звільнення його від процедури консульської легалізації, він повинен містити апостиль або бути скріпленим з апостилем.

Разом з тим, додана до адміністративного позову копія довіреності на підтвердження повноважень ОСОБА_2 діяти від імені ОСОБА_1 не містить апостилю, проставленого на ній або скріпленого з нею.

З доданої до позовної заяви окремої копії апостилю та безпосередньо з її змісту неможливо встановити документ, на якому він був проставлений або якого він стосується.

Крім того, відповідно до п.13 Правил проставлення апостилю на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених Наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України від 05.12.2003 р. № 237/803/151/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2003 року за № 1151/8472, апостиль проставляється у формі відбитка штампа, візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою програмних засобів ведення Реєстру у формі електронного документа, або візуалізації на папері апостилю, сформованого за допомогою інформаційної системи. Розмноження та копіювання (фотокопіювання) апостилю не дозволяється.

Таким чином, позивачу слід надати належним чином посвідчену довіреність від ОСОБА_1 на представництво її інтересів в суді ОСОБА_2.

При цьому, разом з позовною заявою позивачем надавалась копія довіреності, про що ним зазначено в додатках до позовної заяви та вказано, що оригінал у позивача.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунені шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом визначення змісту позовних вимог відповідно до обставин, зазначених в позовній заяві, з урахуванням постанови П'ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року та зауважень, викладених в даній ухвалі, надання доказів на підтвердження реєстрації (перебування/знаходження) ОСОБА_1 за адресою, вказаною в позовній заяві, надання документів на підтвердження повноважень ОСОБА_2, а також шляхом надання копій позовної заяви після усунення недоліків разом з належним чином завіреними копіями документів, що надаються до суду відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись ст. 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в п'ятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки та роз'яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий відповідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Левчук