Справа № 766/5919/17
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 766/5919/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

06.04.2017 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Херсонського міського суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.11.2018 року, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо несвоєчасного і неналежного розгляду заяви позивача від 29.12.2015 року та нездійснення перерахунку пенсії, страхового стажу на підставі довідки № 6591, поданої позивачем;

- визнати протиправними дії відповідача в частині невиконання вимог статті 24 Закону № 1058 щодо не зарахування позивачу страхового стажу за період до 01.01.2004 року на підставі трудової книжки;

- визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 пенсійний страховий стаж за період роботи 2009-2013 роки, який зазначений в трудовій книжці позивача, включно до виходу його на пенсію за віком 19.11.2013 року;

- визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати на підставі Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" виконати норму ст. 46 Конституції України;

- стягнути на користь позивача моральну шкоду у сумі 18000,00 грн., що дорівнює 50% від суми відшкодування моральної шкоди в аналогічних справах і в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Ухвалою від 06.06.2017 року у справі відкрите скорочене провадження.

02.03.2018 року в судовому засіданні суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 21.05.2018 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду по суті.

Ухвалою Херсонського міського суду від 17.08.2018 року задоволено заяву позивача про відвід судді Майдан С.І. в адміністративній справ № 766/5919/17, адміністративна справа передана до відділу документального забезпечення і діловодства Херсонського міського суду Херсонської області (канцелярії) для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду справи іншому судді.

Розпорядженням голови Херсонського міського суду від 21.08.2018 року № 3/2018 "Про передачу судової справи до іншого суду", справа № 766/5919/17 передана до Білозерського районного суду Херсонської області, у зв'язку з неможливістю здійснення перерозподілу справи між суддями з причин відсутності необхідної кількості суддів потрібної спеціалізації.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 10.09.2018 року адміністративна справа № 766/5919/17 передана за підсудністю до Херсонського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 року справа розподілена судді Кисильовій О.Й.

Ухвалою від 31.10.2018 року адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії прийнята до провадження. Позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 28.11.2018 року позивача звільнено від сплати судового збору та вирішено здійснювати подальший розгляд справи по суті у судовому засіданні на 18.12.2018 року о 11:00 год.

18.12.2018 року позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Протокольною ухвалою судове засідання відкладене на 22.01.2019 року о 11:00 год.

22.01.2019 року позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач, обчислюючи страховий стаж позивача, протиправно не зарахував до страхового пенсійного стажу ОСОБА_1 періоди роботи до 01.01.2004 року та за 2009-2013 роки. 29.12.2015 року позивач звернувся до контролюючого органу із заявою про призначення (перерахунок) і виплату пенсії на підставі ст. 40 Закону України № 1058 та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 21.12.2015 року № 6591, та зарахування стажу за 1971 по 2000 роки. Вказана заява проігнорована відповідачем та безпідставно залишена без розгляду та не задоволена, чим, як зазначає позивач, порушені його конституційні права. Натомість відповідач, порушуючи строки розгляду заяви, надав позивачу формальну відповідь від 22.01.2016 року № 412-Р-1, якою повідомив про відсутність у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії із заробітної плати за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року. Таким чином, позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не зарахуванням йому періодів страхового стажу, чим порушені вимоги ст. 46 Конституції України, відтак порушені права ОСОБА_1 підлягаю відновленню, а заподіяна у звязку з цим моральна шкода відшкодуванню у розмірі 18000,00 грн. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

17.12.2018 року відповідач подав відзив на позов, в якому не погоджується з позовними вимогами у звязку з наступним. ОСОБА_1 з 17.11.2013 року знаходиться на пенсійному обліку та отримує пенсію. Після перевірки пенсійним органом достовірності видачі наданих ОСОБА_1 копій довідок про заробітну плату встановлено, що викладені у них відомості не відповідають дійсності, у звязку з чим, на підставі рішення пенсійного органу від 04.11.2014 року № 300, з позивача щомісячно утримується частина переплаченої суми пенсійних виплат у загальному розмірі 17441,61 грн. по 20 % до повного відшкодування. Відтак. сума пенсії ОСОБА_1, що підлягає виплаті, менша за фактично нараховану. 29.12.2015 року позивач звернувся із скаргою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітку згідно з довідкою УПСЗН Суворовської районної у м. Херсоні ради від 21.12.2015 року № 6591 та з урахуванням Порядку визначення заробітної плати для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 919. Однак, вказаним порядком встановлено механізм визначення заробітної плати для призначення пенсії застрахованій особі, у якої стаж після 01.07.2000 року становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 01.07.2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу в разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями у зв'язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин. Зважаючи на вищевикладене, відсутні підстави для застосування вказаної норми. Крім того, заява від 29.12.2015 року подана до Управління не за формою, встановленою Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, відтак не може розглядатися, як заява про призначення (перерахунок) пенсії. Позивач лише 18.10.2017 року після, неодноразових пропозицій відповідача подати заяву відповідно до вказаного Порядку, звернувся із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії у зв'язку зі звільненням та більшої заробітної плати за 60 міс. за період з 1987 року по 1992 рік, до якої надав копію трудової книжки із записом № 26 про звільнення 19.11.2013 року. За результатом перерахунку розмір пенсії переглянуто як непрацюючому пенсіонеру з 01.10.2014 року та з 01.11.2017 складає 1536,90 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 із періоду, за який враховується заробітна плата, виключено невигідні періоди з 01.11.2005 року по 31.10.2009 року (44 міс) та 27 днів неповного місяця січня 2004 року. Для зарахування страхового періоду з 2009 року позивачу необхідно звернутися з відповідною заявою. Також, відповідач заперечує проти заявленої моральної шкоди у розмірі 18000,00 вважаючи її необґрунтованою. Просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.01.2019 року відповідач подав до суду заяву, в якій відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України наполягає на здійсненні розгляду справи по суті, на підставі наявних у ній доказів та просить розглянути справу в порядку письмового провадження, без його участі.

За змістом ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із ч. 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є субєктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Таким чином, враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, позивач, який не є субєктом владних повноважень, у судове засідання не зявився двічі, причини неявки не повідомив, а відповідач наполягає на розгляді справи по суті без участі позивача, суд здійснює розгляд справи на підставі наявних у ній доказів у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до пенсійного посвідчення Серія ААЗ № 396002 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 19.11.2013 року про призначення (перерахунок) пенсі № 380/05, останньому призначена пенсія за віком, як непрацюючому пенсіонеру.

Згідно протоколу № 9480 від 19.11.2013 року про призначення пенсії загальний страховий стаж складає 36 років 10 місяців 28 днів

Відповідно до акту УПФУ в м. Херсоні від 23.10.2014 року № 1605 про результати перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від 17.10.2013 року № 53/1-13 громадянина ОСОБА_1, виданої ТОВ ВТФ "РВІК", встановлено, що вказана довідка не відповідає даним індивідуальних відомостей про застраховану особу, які були надані до відділу персоніфікованого обліку за період 1998-2000 роки.

Тобто, за результатами нарахування та виплати позивачу пенсії на підставі даних, що не відповідають фактичним обставинам, у ОСОБА_1 виникла переплата.

На підставі встановлених обставин розпорядженням УПФУ в м. Херсоні від 04.11.2014 року № 300 вирішено утримувати з ОСОБА_1 переплату пенсії у загальному розмірі 17441,61 грн. по 20 % до повного відшкодування.

Суд відмічає, що на сьогодні існує спір між ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Херсонській області, який розглядається Херсонським місцевим судом Херсонської області в межах адміністративної справи № 667/4633/15-а. Позивачем заявлені наступні позовні вимоги: визнати неправомірними дії відповідача щодо відрахування з пенсії позивача; скасувати розпорядження Пенсійного фонду від 04.11.2014 року № 300; стягнути з відповідача на користь позивача суму відрахованих щомісячно 20 % з пенсії, в сумі 5320,00 грн., за період з листопада 2014 року по лютий 2017 року; визнати неправомірними дії відповідача щодо не проведення вчасного розрахунку пенсії позивача згідно довідок 1987 - 1992 років, не відновлення виплати пенсії з листопада 2014 року, та відмови повернути суму пенсії на виплату якої пенсіонер має право з листопада 2014 року; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу згідно ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на підставі довідок за 1987 - 1992 роки з проведенням індексації пенсії; стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену пенсію в сумі 17086,83 грн. за період з листопада 2014 року по лютий 2017 року; відшкодувати моральну шкоду на користь позивача в сумі 10000,00 грн.

Тобто, на даний час існує спір щодо правомірності прийняття пенсійним органом рішення від 04.11.2014 року № 300 про утримання суми переплаченої позивачу пенсії.

Згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1, номер облікової картки НОМЕР_1, форми ОК-5 (дані персоніфікованого обліку) до страхового стажу зарахований період з 1998 року по 2009 рік. Разом з тим, вказаний документ у пенсійній справі містить напис, що страхові внески за період з 01.01.2006 року по 31.01.2006 року не сплачені.

29.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою № 412/Р-1 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 20 Закону № 1058 на підставі порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у разі втрати документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 919, довідки про заробітну плату від 21.12.2015 року № 6591.

22.01.2016 року відповідач надав позивачу відповідь № 412/Р-1, в якій зазначив, що заява ОСОБА_1 складена у довільній формі, а тому не може розглянута по суті, оскільки не є заявою про перерахунок пенсії, поданою відповідно до пенсійного законодавства, а також про те, що згідно з записами трудової книжки та даними персоніфікованого обліку до страхового стажу ОСОБА_1 зараховані періоди роботи до 30.10.2009 року, страховий стаж складає 36 років 10 місяців 28 днів.

Не погоджуючись із законністю розгляду заяви позивача від 29.12.2015 року та не здійснення перерахунку пенсії та страхового стажу на підставі довідки № 6591, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, обєднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії (п. 1.5 Порядку № 22-1).

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (п. 1.7 Порядку № 22-1).

За змістом п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Отже, із аналізу наведених вище положень Порядку № 22-1 слідує, що особа, яка вважає, що її пенсію необхідно перерахувати, звертається до пенсійного органу із заявою, форма та зміст якої встановлений додатком 3 Порядку № 22-1 та обов'язково додає до заяви документи, необхідні для перерахунку пенсії, що визначені даним Порядком.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 від 29.12.2015 року, дана заява складена позивачем у довільній формі та до неї додана довідка про заробітну плату № 6591.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, заява ОСОБА_1 від 29.12.2015 року не відповідає вимогам п. 4.1 Порядку № 22-1, а тому розгляд відповідачем даної заяви відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" є правомірним.

Варто також відмітити, що 18.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення (перерахунок) пенсії, у звязку зі звільненням та більшої заробітної плати за 60 місяців за період з 1987-1992 року, яка складена за формою, встановленою п. 4.1 Порядку № 22-1.

За таких обставин суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо несвоєчасного і неналежного розгляду заяви позивача від 29.12.2015 року та нездійснення перерахунку пенсії, страхового стажу на підставі довідки № 6591.

Також суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про визнання протиправними дії відповідача в частині невиконання вимог статті 24 Закону № 1058-ІV щодо не зарахування позивачу страхового стажу за період до 01.01.2004 року на підставі трудової книжки, у звязку з наступним

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV).

Суд встановив, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 та даних персоніфікованого обліку, відповідач зарахував позивачу до страхового стажу стаж до 01.01.2004 року, що підтверджується протоколом № 9480 від 19.11.2013 року та матеріалами справи.

Натомість позивач не надав суду належних доказів незарахування відповідачем страхового стажу за період до 01.01.2004 року, відтак, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання зарахувати пенсійний страховий стаж за період роботи 2009-2013 роки, який зазначений в трудовій книжці позивача, включно до виходу його на пенсію за віком 19.11.2013 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Як зазначено вище, питання про призначення або перерахунок виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється пенсійним органом при зверненні особи з відповідною заявою, форма якої наведена у додатку 3 - пункт 4.1 Порядку № 22-1.

Втім, всупереч пункту 4.1 Порядку № 22-1 ОСОБА_1 не надав доказів звернення до пенсійного органу із заявою про зарахування страхового стажу за період роботи 2009-2013 роки та надання відповідачу необхідних документів для здійснення останнім відповідного перерахунку.

За таких обставин, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовної вимоги про не зарахування позивачу страхового стажу за період до 01.01.2004 року на підставі трудової книжки.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання на підставі Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" виконати норму ст. 46 Конституції України, суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд відмічає, що позовна заява та заява про уточнення позовних вимог від 27.11.2018 року не містить належних обгрунтувань вимог позивача, яким чином відповідач порушує дану норму Основного Закону та що необхідно вчинити для поновлення права позивача.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача на підставі Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" виконати норму ст. 46 Конституції України.

Беручи до уваги ті обставини, що при вирішенні даного спору суд не встановив порушення прав позивача неправомірними діями, бездіяльністю чи рішеннями відповідача, а також у зв'язку із недоведеністю позивачем заподіяння йому моральної шкоди, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 18000,00 грн., що дорівнює 50% від суми відшкодування моральної шкоди в аналогічних справах і в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Так, постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.12.2015 року №667/2321/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УПФУ в м. Херсоні, начальника УПФУ в м. Херсоні про визнання дій відповідача неправомірними; зобовязання відновити виплату пенсії у сталому розмірі 2618,00 грн. за 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності, у відповідності до наданих документів про заробітну плату за 1994-1999 роки та відшкодування суми недоплаченої пенсії за період жовтень 2014 березень - 2015 року, не отриманих з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, з урахуванням компенсації втрати частини доходів; стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 3000 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2018 року у справі № 766/5700/17, залишеним без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Херсонській області про визнання дій відповідача щодо порушення вимог Закону України "Про прожитковий мінімум в Україні" протиправними, стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої пенсії у розмірі 10750,56 грн., зобовязання відповідача відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Зазначені рішення судів набрали законної сили.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами підтвердив правомірність своїх дій щодо розгляду заяви від 29.12.2015 року та перерахунку пенсії та стажу позивача.

Натомість позивач не надав суду належних та достатніх доказів порушення його прав діями чи рішеннями відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак повністю відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 73000, АДРЕСА_1) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, 28 Армії, 6) визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й. кат. 112010200