Справа № 165/2206/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/1534/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В.Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області в особі поліцейського роти №2 в Луганській області рядового поліції Галкіна Олександра Геннадійовича на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 в Луганській області рядового поліції Галкіна Олександра Геннадійовича про скасування постанови у справі про адмістративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції - Ушаков М.М.,

час ухвалення рішення - 10.12.2018 року, час не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Нововолинськ,

дата складання повного тексту рішення - не зазначена,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача - поліцейського роти №2 в Луганській області рядового поліції Галкіна О.Г., в якому просив скасувати постанову серії ВР №214114 від 27 серпня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 10 грудня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову серії ВР №214114 від 27 серпня 2018 року винесену поліцейським роти №2 в Луганській області рядовим поліції Галкіним О.Г. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді 425,00 гривень штрафу, і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що пояснення позивача про виконання ним випередження або об'їзду перешкоди є безпідставними, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано, що вантажний мікроавтобус світлого кольору не заважав позивачу рухатися, не порушуючи правил дорожнього, а тому оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з дотриманням норм чинного законодавства. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ВР №214114 від 27 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 27 серпня 2018 року, керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Київ - Ковель - Ягодин рухався в крайній лівій смузі на дорозі з трьома смугами в одному напрямку, чим порушив вимоги п.11.2, п.11.5 ПДР України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова серії ВР №214114 від 27 серпня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. підлягає скасування, а провадження у справі - закриттю.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 27 серпня 2018 року о 17:00 год., керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Київ - Ковель - Ягодин рухався в крайній лівій смузі на дорозі з трьома смугами в одному напрямку, чим порушив вимоги п.11.2, п.11.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Пункт 11.5 ПДР України передбачає, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Колегією суддів оглянуто та досліджено відеозапис з камери нагрудного реєстратора поліцейського, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R та міститься в матеріалах справи (а.с.16), з якого вбачається, що ОСОБА_2 рухався в крайній лівій смузі на дорозі з трьома смугами в одному напрямку, а на запитання інспектора поліції про причину руху у крайній лівій смузі, пояснив, що мав намір здійснити об'їзд та випередження іншого транспортного засобу, разом з тим, з вищезазначеного відеозапису вбачається, що транспортний засіб, який з пояснень позивача він мав намір здійснити об'їзд та випередження, рухався швидше.

Крім того, колегія суддів, звертає увагу, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, однак на вищезазначеному відеозаписі чітко зафіксовано, що всі смухи для руху транспортного засобу позивача були вільними, жодних перешкод у здійсненні руху по двох інших смугах руху не було.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги покликання ОСОБА_2 про те, що він мав намір здійснити об'їзд та випередження іншого транспортного засобу, оскільки такі спростовуються вищезазначеними мотивами та дослідженими доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані усі вимоги передбачені КУпАП, зокрема, щодо заслухання пояснень та роз'яснення прав, оскільки такий факт стверджується цифровим носієм інформації DVD-R, поданий відповідачем на доведення правомірності свого рішення, чим спростовуються доводи позивача в цій частині.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР №214114 від 27 серпня 2018 року щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. прийнята правомірно.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 246, 250, 272, 286, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області в особі поліцейського роти №2 в Луганській області рядового поліції Галкіна Олександра Геннадійовича задовольнити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10 грудня 2018 року у справі №165/2206/18 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 13 лютого 2019 року.