Справа № 686/27070/18
Суддя: Бондарчук В. В.
Дата ухвалення: 2019-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.,

секретаря Потаніної О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Луцькова Олега Юрійовича, з участю третьої особи Управління патрульної поліції у хмельницькій області про скасування постанови,

встановив:

15 листопада 2018 року позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови від 6 листопада 2018 року серії ЕАВ №717531, якою його було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Позивач вважає що відповідна постанова винесена необґрунтовано оскільки був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції у зв'язку із чим відмовився пред'явити посвідчення водія. З огляду на викладене, просить його вимоги задовольнити.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача у судове засіданні не з'явився, хоча у встановленому законом порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що інспектором поліції було правомірно зупинено транспортний засіб під керуванням позивача, на якому була несправність, а саме тріщина на лобовому склі в районі склоочисників, в подальшому на вимогу поліцейського ОСОБА_1 відмовився пред'явити посвідчення водія, у зв'язку із чим і було винесено постанову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно змісту постанови серії ЕАВ №717531 від 6 листопада 2018 року ОСОБА_1, на 251 км. автомобільної дороги Стрий-Знам'янка, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 номерний знак НОМЕР_3 не пред'явив для перевірки посвідчення відповідної категорії та реєстраційний документ на ТЗ, чим порушив вимоги п.2.4а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Вирішуючи питання законності зазначеної постанови, суд виходить із такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 1, 2 ст.77 названого Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано до суду відеозапис з нагрудної камери патрульної поліцейського.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З оглянутого відеозапису вбачається, що поліцейський причину зупинки пояснив агресивною їздою, однак на прохання ОСОБА_1 пред'явити відповідні докази, їх не надав, в подальшому в ході спілкування поліцейський змінив думку щодо підстав зупинки зазначив, що є пошкодження лобового скла в районі склоочисників.

Перелік технічних несправностей, з якими заборонено експлуатувати транспортний засіб визначений п.31 Правил дорожнього руху, у ньому такої прямої зборони не має.

З огляду на це, підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у поліцейський не було, оскільки будь яких порушень ним вчинено не було, відповідно і вимога про передачі для перевірки посвідчення водія та інших документів, що визначені п.2.4 а ПДР є необґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із наявних у суду матеріалів, окрім постанови про адміністративне правопорушення, не вбачається доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а відповідачем разом із відзивом на позов таких доказів суду не надано.

Інспектором поліції не враховані положення ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що працівником поліції неправомірно винесена оскаржувана постанова, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, 241, 246 КАС, ст.126 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №717531 від 6 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП у закрити у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня складання рішення в повному обсязі до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Луцьков Олег Юрійович, місцезнаходження вул. Коцюбинського, 35/2 м. Хмельницький.

Третя особа Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження вул. Коцюбинського, 35/2 м. Хмельницький.

Текст рішення складено 25 січня 2019 року.

Суддя: