Справа № 160/1288/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 лютого 2019 року Справа №160/1288/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, в якому просить:

- визнати поважною причину пропуску строку на звернення до суду, строк поновити та відкрити провадження.

- визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 12.09.2018 року № 201-р «Про звільнення ОСОБА_1»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 19.09.2018 року № 188-к «Про оголошення наказу ФДМУ від 12.08.2018 №201-р «Про звільнення ОСОБА_1»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області з 17.09.2018 року.

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Фонд державного майна України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.09.2018 року по дату ухвалення рішення;

- стягнути на користь позивача з Фонду державного майна України 50 000,00 грн. моральної шкоди;

- судові витрати покласти на відповідача.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся із клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначив, що неодноразово звертався з усними вимогами про надання наказу про звільнення, з яким був не згодний, проте копію наказу було отримано лише 29.01.2019 року після того як звернувся з письмовою вимогою та адвокатськими запитами. З урахуванням наведеного та враховуючи практику Європейського суду з прав людини при застосуванні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивач просить причину пропуску строку звернення до суду визнати поважною та поновити зазначений строк.

Розглянувши подане клопотання, вивчивши надані докази на його підтвердження, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За змістом ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що у разі пропущення строку для звернення до суду, позивач зобов'язаний звернутись із заявою про поновлення такого строку з обов'язковим зазначенням причин, які цьому послугували. При цьому, необхідною рисою таких підстав повинна бути саме поважність причин пропуску строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду позивач не навів жодних переконливих доводів, що свідчили б про активні дії з його боку щодо захисту своїх порушених прав та інтересів.

Зокрема, позивач зазначає, що заяву про звільнення вимушений був написати під тиском, проте на надав доказів того, що звертався до відповідних органів із заявою щодо цього, також позивачем не зазначено коли саме була видана трудова книжка із записом про звільнення, не зазначено підстави, що перешкоджали позивачу звернутись із письмовим запитом на отримання копії оспорюваного наказу.

Враховуючи наведені норми процесуального права та встановлені обставини, суд вважає, що причини пропуску строку не є поважними, а тому клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 123, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець