Справа № 810/5743/15
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/5743/15 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кузьменка В.В., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційної ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року року (розглянута у порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про про визнання протиправними дії та бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 1), Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банку «Київська Русь» Волкова О.Ю. (далі - відповідач 2) про визнання протиправними дії та бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

У своїх вимогах просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що полягає у невідшкодуванні ОСОБА_2 коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за картковим рахунком НОМЕР_2, який був відкритий у ПАТ «Банк «Київська Русь» на ОСОБА_2;

визнати протиправною відмову уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банку «Київська Русь» Волкова О.Ю. у включенні даних ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банку «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на картковому рахунку НОМЕР_2;

зобов'язати уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банку «Київська Русь» Волкова О.Ю. включити дані ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_3 виданий Ємільчинським РВ УМВС України в Житомирській області 04.03.1997, проживаючого в АДРЕСА_1) до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банку «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за картковим рахунком НОМЕР_2;

зобов'язати уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банку «Київська Русь» Волкова О.Ю. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_3 виданий Ємільчинським РВ УМВС України в Житомирській області 04.03.1997, проживаючого в АДРЕСА_1), яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за картковим рахунком НОМЕР_2 в ПАТ «Банку «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2016 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 30 червня 2016 року на 10 год 15 хв.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Під час розгляду колегією суддів справи виникла необхідність у зупиненні провадження у даній справі.

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2015 року у справі № 826/9693/13-а зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення шкоди. Ухвалено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Пленуму Верховного суду України № 13 від 03 липня 2015 року «Про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України» постановлено звернутися до Конституційного Суду України з відповідним конституційним поданням.

Колегією суддів встановлено, що у конституційному провадженні Конституційного Суду України перебуває подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Згідно з інформацією на офіційному сайті Конституційного суду України (http://www.ccu.gov.ua/uk/publish/article/293624), здійснюється розгляд справи на засіданні Суду.

Враховуючи, що питання конституційності прийнятого Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є предметом розгляду в Конституційному суді України, а питання законності положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має суттєве значення для правильного та об'єктивного розгляду даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2016 року зупинено провадження в адміністративний справі № 810/5743/15 за апеляційною ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, - до набрання законної сили рішенням у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України та зобов'язано осіб, які беруть участь у справі, негайно повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Зазначена справа разом з апеляційною скаргою на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України як визначеного ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суду, якому передаються справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований згідно з Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах».

У відповідності до ч. 2 ст. 30 КАС України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

На час надходження справи до Шостого апеляційного адміністративного суду було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Відповідно до ч. 14 ст. 31 КАС України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року прийнято справу №810/5743/15 до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді - доповідача Костюк Л.О. та суддів Бужак Н.П., Кузьменка В.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КАС України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

На підставі вище зазначеного повістками - повідомленнями Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2019 року призначено до рогляду питання щодо поновлення провадження у справі та розгляду на 07 лютого 2019 року на 09 год. 10 хв.

Перевіривши матеріали справи, керуючись ст.237 КАС України, під час розгляду питання про поновлення провадження у справі, колегія суддів протокольною ухвалою постановила, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про про визнання протиправними дії та бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, поновити та розглянути справу у судовому засіданні на 07 лютого 2019 року об 09 год. 10 хв.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що між ОСОБА_2 (позичальник) та підприємством споживчої кооперації «Яготинське споживче товариство» (позикодавець) було укладено договір позики між підприємством та громадянином від 03.03.2015 № 11, за яким позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі 200000 грн., а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю.

Відповідно до п. 3.2. розділу 3 договору, позика надається в готівковому порядку за видатковим касовим ордером або шляхом перерахування відповідних грошових коштів на картковий рахунок позичальника.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням від 19.03.2015 № 7145, ПСК «Яготинське споживче товариство» до ПАТ «Банк «Київська Русь», грошові кошти за призначенням платежу як фінансову допомогу ОСОБА_2, на якого відкритий картковий рахунок НОМЕР_2 у вказаному банку, в розмірі 200 000, 00 грн.

Разом з тим, на підставі постанови Правління НБУ від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.03.2015 № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 (три) місяці з 20.03.2015 до 19.06.2015 включно та призначено уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича. 15.06.2015 виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 116 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», відповідно до якого строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено по 19.07.2015 включно. Також, зазначеним рішенням продовжено повноваження уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. Відповідно до постанови Правління НБУ № 460 від 16.07.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 17.07.2015 № 138 розпочати ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» з 17.07.2015. Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» призначено Волкова О.Ю.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що Фонд з 24.07.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк «Київська Русь» через ПАТ «Південний». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що для отриманням коштів, які знаходяться на картковому рахунку, позивач звернувся до ПАТ «Південний», однак банк повідомив, що кошти виплачуватися не будуть, оскільки відомості щодо ОСОБА_2 відсутні в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО.

Листом від 30.07.2015 року позивач звернувся до керуючого тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю., в якому просив повідомити причини відмови у відшкодуванні коштів за картковим рахунком позивача та не включення ОСОБА_2 до переліку та реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО.

10.08.2015 р., листом № 6728/28 від директора департаменту бізнесу з платіжними картками надійшла відповідь, в якій зазначено, що уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь» було визнано сумнівними операцію щодо перерахування 19.03.2015 коштів в сумі 200 000, 00 грн. на картковий рахунок позивача НОМЕР_2 у зв'язку з чим, відповідні документи були направлені на розгляд до правоохоронних органів та операції за вказаним рахунком тимчасово обмежені.

Згідно відповіді начальника СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві майора міліції Скоробогача В.М. від 16.09.2015 № 55/14717 на запит ПСК «Яготинське споживче товариство» від 26.08.2015 було повідомлено про відсутність ознак вчинення шахрайства при проведенні вищезазначених банківських операцій, у зв'язку з чим кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

10.09.2015 р., листом позивач повідомив Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про вищевикладені обставини щодо закриття кримінального провадження та звернувся до відповідача з проханням надати допомогу у вирішенні вказаного питання щодо відшкодування йому коштів тощо.

ОСОБА_2, з метою отримання суми коштів, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в ПАТ «Банк «Київська Русь», звернувся до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою від 25.09.2015 щодо виплати йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку ПАТ «Банк «Київська Русь», однак, станом на день розгляду справи відповіді від відповідача щодо розгляду його заяви не отримав.

Позивач не погодився з бездіяльністю відповідача щодо невідшкодування йому коштів за рахунок ФГВФО, тому звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, врегульовані Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).

Частиною 1 ст. 3 Закону № 4452-VI передбачено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону № 4452-VI, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 2 ст. 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника (ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI, протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з п. 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Положення № 14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку. Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Пунктами 2, 3 розділу ІV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях. Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

З огляду на те, що уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волковим О.Ю. не було складено переліку вкладників, до яких входив би позивач та той факт, що вказаний сформований перелік з включенням до нього ОСОБА_2 як вкладника ПАТ «Банк «Київська Русь» не було передано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а в свою чергу за відсутності у Фонду сформованого переліку вкладників від уповноваженої особи Фонду з включенням до нього позивача не дає підстав Фонду включати до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2 з подальшим його затвердженням, тому підстав для задоволення даного позову в частині визнання протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що полягає у невідшкодуванні ОСОБА_2 коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за картковим рахунком НОМЕР_2, який був відкритий у ПАТ «Банк «Київська Русь» на ОСОБА_2, у суду не вбачається.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними, оскільки відшкодування коштів позивачу без включення його до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь» з подальшим його затвердженням, що відбувається на підставі відомостей, поданих уповноваженою особою Фонду, чинним законодавством не передбачено.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційної скарги ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 08 лютого 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: В.В. Кузьменка,

О.Є. Пилипенко