Справа № 821/832/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/832/18

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

за участю: представника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній

Республіці Крим та м.Севастополі - Балихіної В.В.,

представника позивача - Віштала Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 11 квітня 2018 року № UA508070/2018/000028/2.

В обґрунтування позовних вимог, на ряду з іншим, зазначалось, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товару прийнято з порушенням вимог статей 54-55 МК України, оскільки графа 33 вказаного рішення не містить жодних конкретних підстав щодо не підтвердження декларантом числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності, як це передбачено наказом Мінфіна України від 24 травня 2012 року № 598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року позовні вимоги було задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ДФС подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Обставини справи.

Апеляційним судом встановлено, що 29 січня 2018 року між продавцем компанією ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO LTD (Китай) та покупцем ТОВ укладено контракт № CH-UA-18/01/29, відповідно до якого продавець зобов'язується на умовах FOB NINGO продати, а покупець оплатити та прийняти "Товар" - сантехнічні вироби та запчастини до них в номенклатурі, кількості та по ціні згідно супровідними документами ( а.с.19-16).

Відповідно до умов вказаного контракту позивач отримав гідро бокси (душові кабіни) на загальну суму 54999,94 дол. США.

Для здійснення митного оформлення товару поставленого за вказаним контрактом, позивачем через представника ФОП ОСОБА_4 до сектору митного оформлення митного поста "Херсон-центральний " Херсонської митниці ДФС 11 квітня 2018 року було подано митну декларацію № UA508070/2018/00370, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту - 54999,94 дол. США.(а.с.70-71).

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подано наступні документи: пакувальний лист без номеру від 08 лютого 2018 року, рахунок-фактура (інвойс) б/н від 08 лютого 2018 року, коносамент № SXE18010380 від 13 лютого 2018 року, транспортну накладну №№ 495, 683, 956 від 09 квітня 2018 року, довідку, що підтверджує транспортні витрати, № 1004/04 від 10 квітня 2018 року, доповнення до контракту № 1 від 29 січня 2018 року, зовнішньоекономічний договір від 29 січня 2018 року № CH-UA-18/01/29, договір транспортного експедирування № 16/08 від 16 січня 2018 року (а.с.72-73, 74-77, 7879, 80-84, 85-89,90-91)

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) виявлено ризики, а саме - сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов'язкових митних процедур, які полягали у необхідності перевірки достовірності декларування транспортних витрат (згідно наявної інформації фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 10500 дол. США до 12900 дол. США); перевірки документів, що підтверджують транспортні витрати; витребування документів, що підтверджують митну вартість та її складові; по товарах можливе заниження митної вартості.

Так, за результатами перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної декларації товарів, було встановлено наявність розбіжностей, а саме: в поданій до митного органу довідці про транспортні витрати від 10 квітня 2018 р. № 1004/04 відсутні реквізити договору, на виконання якого вона видана, а вказана у довідці вартість транспортних витрат, не відповідає ринковій і є значно нижчою. Згідно наявної у митниці інформації (лист ДФС № 32917/7/99-99-19-02-01-17; Інтернет сайт фрахтового брокера ІМЕХTRANS www.sea-freight.com.ua/ru/price) вартість морського перевезення контейнера 40 НС морськими перевізниками (в тому числі Maersk) за маршрутом NIGBO (Китай) - порти Великої Одеси (Чорноморськ/Одеса) становить від 1650 дол. США до 2550 дол. США. В свою чергу декларант сплатив за три доставлених контейнера всього близько 1500 дол. США. Згідно пункту 3.1 договору транспортного експедирування від 16 січня 2018 р. № 16/08 за надані послуги експедитор виставляє рахунок та акт прийому здачі виконаних робіт, проте для підтвердження транспортних витрат надано довідку, яка договором не передбачена.

З огляду на вказане, відповідачем зроблено висновок, що документи, надані ТОВ для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, внаслідок чого відповідачем на підставі частини 3 статті 53 МК України було запропоновано ТОВ надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) документи, що містять відомості про вартість перевезення товарів; 2) копію митної декларації країни відправлення; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково повідомлено декларанта, що згідно з частиною 6 статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару( а.с.97).

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково надано наступні документи: прайс-лист фірми "ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO LTD"; бізнес-пропозиція фірми "ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO LTD"; висновок Херсонської ТПП від 10 квітня 2018 року № ВЄ-209 (а.с.98-99,100-101).

11 квітня 2018 року Херсонською митницею ДФС України прийнято рішення № UA508070/2018/000028/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого відкоригована митна вартість товару у сумі 1,9049 дол. США/кг, а всього на суму 102323,60 дол. США( а.с.104-105).

Також апеляційним судом встановлено , що митним органом було прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів , транспортних засобів комерційного призначення № UA508070/2018/00032 , яке позивачем не оскаржене.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які передбачені частиною 2 статті 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною контракту № CH-UA-18/01/29 від 29 січня 2018 року згідно з вимогами частинами 4, 5 статті 58 МК України. Також, було зазначено, що договір транспортного експедирування регулює взаємовідносини між ПП "Савікон" (експедитор) та ТОВ (клієнт) і надсилання чи не надсилання акту виконаних робіт не впливає на митну вартість задекларованого товару.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Митного Кодексу України в редакції Закону України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі МК України), Генеральною угодою про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаною 30 жовтня 1947 року, Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, Міжнародною конвенцію про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур».

Окрім того, враховуючи фактичний предмет спору, а саме правомірність спірних рішень відповідача щодо збільшення митної вартості , який тягне за собою більш високе мито та вхідний ПДВ діяльність позивача слід розгляди крізь призму статті 1 Протоколу Першого Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( див. рішення Європейського суду з прав людини у справі ТОВ «Полімерконтейнер» проти України , заява №23620/05 від 24.11.2016 року, остаточне 24.02.2017року), а відтак, у спірних правовідносинах будь-яке втручання державного органу у діяльність позивача повинна відповідати вимогам встановленим в чисельній практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поняття митної вартості є базовою категорією у системі митного законодавства з питань державної митної справи, оскільки саме на основі митної вартості здійснюється розрахунок митних платежів.

Вказане узгоджується з положеннями статті 50 МК України, якою передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до Брюсельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

За змістом частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Тобто, заявлення митної вартості товарів здійснюється виключно декларантом без жодного втручання митних органів, за винятком проведення певних консультацій за бажанням та зверненням декларанта для отримання певної інформації, необхідної йому для визначення митної вартості товарів.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Згідно частин 5, 6 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 4 статі 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорт, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статі.

У частині 10 статі 58 МК України зазначено перелік додаткових витрат ( складових митної вартості ), які при визначенні митної вартості додаються до ціни , що була фактично сплаченою або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до цієї ціни, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, виключно у разі наявності розбіжностей (наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, ) у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані надати додатковий перелік документів.

При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 06.02.2018 року, справа №815/2013/15.

При цьому, як слідує зі змісту приписів частини 3 статті 318 МК України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до приписів статі 320 МК України форми та обсяги контролю , достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митними постами на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Як вбачається із пункту 3.1. умов контракту від 29 січня 2018 року між продавцем компанією ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO LTD (Китай) та покупцем ТОВ укладено контракт № CH-UA-18/01/29, поставка товару здійснюється на умовах FOB NINGO , China, відповідно Міжнародним правилам тлумачення торгових термінів "Інкотермс" (а.с.19).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах FOB означає, що покупець оплачує перевезення, страхування, витрати по розвантаженню та транспортування до міста призначення товару.

Тобто у склад митної вартості обов'язково входять витрати позивача щодо транспортування товару (фрахту).

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем було надано митному органу разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подано наступні документи: пакувальний лист без номеру від 08 лютого 2018 року, рахунок-фактура (інвойс) б/н від 08 лютого 2018 року, коносамент № SXE18010380 від 13 лютого 2018 року, транспортну накладну №№ 495, 683, 956 від 09 квітня 2018 року, довідку, що підтверджує транспортні витрати, № 1004/04 від 10 квітня 2018 року, доповнення до контракту № 1 від 29 січня 2018 року, зовнішньоекономічний договір від 29 січня 2018 року № CH-UA-18/01/29, договір на експедирування № 16/08 від 16 січня 2018 року. Також, додатково було надано прайс-лист фірми "ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO LTD"; бізнес-пропозиція фірми "ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO LTD"; висновок Херсонської ТПП від 10 квітня 2018 року № ВЄ-209.

Під час опрацювання документів позивача та за результатами оцінки ризику щодо МД № UA508070/2018/00370, спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формами контролю щодо декларування транспортних витрат.

За результатами перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної декларації товарів, було встановлено наявність розбіжностей, а саме: в поданій до митного органу довідці про транспортні витрати від 10 квітня 2018 р. № 1004/04 відсутні реквізити договору, на виконання якого вона видана, а вказана у довідці вартість транспортних витрат, не відповідає ринковій і є значно нижчою.

Згідно наявної у митниці інформації (лист ДФС № 32917/7/99-99-19-02-01-17; Інтернет сайт фрахтового брокера ІМЕХTRANS www.sea-freight.com.ua/ru/price) вартість морського перевезення контейнера 40 НС морськими перевізниками (в тому числі Maersk) за маршрутом NIGBO (Китай) - порти Великої Одеси (Чорноморськ/Одеса) становить від 1650 дол. США до 2550 дол. США. В свою чергу декларант сплатив за три доставлених контейнера всього близько 1500 дол. США.

Згідно пункту 3.1 договору транспортного експедирування від 16 січня 2018 р. № 16/08 за надані послуги експедитор виставляє рахунок та акт прийому здачі виконаних робіт, проте для підтвердження транспортних витрат надано довідку, яка договором не передбачена.

З огляду на вказане, відповідачем зроблено висновок, що документи, надані ТОВ для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, внаслідок чого відповідачем на підставі частини 3 статті 53 МК України було запропоновано ТОВ надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) документи, що містять відомості про вартість перевезення товарів; 2) копію митної декларації країни відправлення; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково повідомлено декларанта, що згідно з ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково надано наступні документи: прайс-лист фірми "ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO LTD"; бізнес-пропозиція фірми "ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO LTD"; висновок Херсонської ТПП від 10 квітня 2018 року № ВЄ-209.

11 квітня 2018 року Херсонською митницею ДФС України прийнято рішення № UA508070/2018/00028/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого відкоригована митна вартість товару у сумі 1,9049 дол. США/кг, а всього на суму 102323,60 дол. США.

Оцінивши наведені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про наявність обґрунтованого сумніву щодо складової митної вартості в частині підтвердження транспортних витрат з огляду на сукупність розбіжностей у документах та наявність на об'єктивну зовнішню інформацію (лист ДФС № 32917/7/99-99-19-02-01-17; Інтернет сайт фрахтового брокера ІМЕХTRANS www.sea-freight.com.ua/ru/price).

Вказана інформація є загально доступною, а відтак позивач міг передбачити правові наслідки правової оцінки наданим ним транспортним документами стосовно митної вартості перевезення .

З приводу довідки № 1004/04 від 10 квітня 2018 року ( а.с.30) суд зазначає про таке.

Позивач уважав, що вказана довідка є належним доказом понесення транспортних витрат, (містить всі необхідні реквізити, як документ, що підтверджує вартість перевезення, а саме: зазначено місце її складання, вказано вантаж, транспортний засіб (судно), на якому здійснено перевезення, кількість та номери контейнерів, маршрут, вартість транспортних витрат, інформація щодо страхування, які повністю збігаються з даними, відображеними у поданій декларантом МД № UA508070/2018/000370 від 11 квітня 2018 року).

Апелянт, в свою чергу, зазначав, що в поданій до митного органу довідці про транспортні витрати від 10 квітня 2018 року № 1004/04 відсутні реквізити договору, на виконання якого вона видана, а вказана у довідці вартість транспортних витрат, не відповідає ринковій і є значно нижчою.

Позиція апеляційного суду.

По-перше, вказана довідка не містить посилання на визначення ціни перевезення(фрахту) безпосереднім перевізником товару.

По-друге, що відповідно до пункту 2.1.3 договору транспортного експедирування №16/08 від 16.01.2018 року (а.с.31-35), укладеного між позивачем та ПП "Савікон", експедитор укладає від свого імені цивільно-правові угоди, зокрема договір перевезення, доручення, підряду, зберігання.

При цьому за пунктом 2.3.2 договору згідно письмової заявки та за рахунок Клієнта експедитор забезпечує сплату морського перевезення вантажу. Сума плати заздалегідь погоджується із позивачем у письмовій формі.

Враховуючи вищенаведене та специфічні умови поставки товару (FOB) належним доказом на спростування обґрунтування сумнівів митного органу є документ, який свідчить про погодження позивачем суми витрат на транспортування з експедитором та реальну оплату за перевезення контейнера саме на рахунки перевізника чи уповноваженої особи, оскільки саме між цими особами (позивачем і перевізником - фрахтувальником ) встановлюється реальна ціна перевезення(фрахту).

Окрім того, із вказаного договору не вбачається, що саме ПП "Савікон" встановлює вартість перевезення контейнерів.

Отже, вказана довідка без зазначення наведених вище обставин, з точки зору митного законодавства, не є достатнім доказом у розумінні приписів статі 76 КАС України для усунення ґрунтовних сумнівів митниці щодо витрат на транспортування.

Окрім того, відповідач, не визнаючи заявлену ТОВ згідно ціни контракту митну вартість, вказував, що згідно пункту 3.1 договору транспортного експедирування від 16 січня 2018 року № 16/08 за надані послуги експедитор виставляє рахунок та акт прийому здачі виконаних робіт, проте для підтвердження транспортних витрат надано довідку, яка договором не передбачена.

Колегія суддів погоджується також із цими доводами митного органу, оскільки доводи позивача, що згідно пункту 3.1 договору акт прийому-здачі виконаних робіт надається протягом 3 діб після фактичного виконання послуг, а тому, на момент митного оформлення (11 квітня 2018 року) вказаний акт був відсутній у декларанта,є недоречними, так як наявність одного документа, виданого ПП"Савікон", який, на думку позивача, містить інформацію , яка відповідно до умов договору повинна бути зазначена в іншому та відсутність останнього містить ознаки взаємовиключної поведінки.

У пункті 61 Рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року (заява №3991/03) суд , серед іншого, зазначив, що спроби зловживання системою оподаткування повинні припинятися і, що для національного законодавства може бути доцільним передбачити вимоги особливої обачності осіб, зареєстрованих платниками податку на додану вартість з метою запобігання таких зловживань.

Із цього слідує, що позивач - платник податків повинен перевіряти потенційних партнерів, та зобов'язаний надавати до фіскальних органів відповідним чином оформлені документи тощо.

Враховуючи викладене, та наявність не узгоджених документів, поданих позивачем у своїй сукупності, суд вважає, що позивач при поданні документів не був особливо обачним з точки зору отримання належних та достатніх документів від контрагента, а відтак сумнів митного органу щодо підтвердження позивачем вартості транспортних послуг суд визнає обґрунтованим, а оспорюване рішення правильним.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, та невірно встановивши, що позивачем надані договір на перевезення, який в матеріалах справі відсутній, помилково дійшов висновку про достатність довідки від 10 квітня 2018 року № 1004/04, як доказу, який достовірно підтверджує докази позивача щодо транспортних витрат.

В ході розгляду справи відповідача було обґрунтовано підстави, за наявності яких поданих декларантом документів було недостатньо для визначення митної вартості за основним методом, тобто за ціною договору.

Окрім іншого, колегія суддів наголошує, що позивач не ставив питання, що при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості митним органом було порушено порядок (механізм) застосування методу визначення митної вартості з огляду на таке.

Суд погоджується із доводами позивача щодо претензій по розбіжностям у висновку Херсонської ТПП №ВЄ 209 від 10.04.2018 року та у інвойсі SLD-L2017058 від 08/02/2018 року (митному органу надано інвойс б/н, а у висновку Херсонської ТПП від 10 квітня 2018 року № ВЄ 209 вказано інвойс SLD-L2017058 від 08 лютого 2018 року), оскільки дані розбіжності не впливають на митну вартість задекларованого товару, з огляду на те, що висновок Херсонської ТПП є додатковим документом для підтвердження митної вартості товару

Водночас такі доводи позивача не впливають на вищенаведені висновки суду.

Також, суд враховує, що відповідачем відмовлено у прийнятті вказаних митних декларацій шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508070/2018/00032 (а.с.223) з відповідним посиланням на прийняте Рішення про коригування митної вартості.

Натомість це рішення позивачем не оскаржене.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу та скасовує рішення суду першої інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати підлягають новому розподілу з урахуванням сплати апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.186).

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - задовольнити

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у справі № 821/832/18 - скасувати.

Ухвалити у справі №821/832/18 нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 11 квітня 2018 року № UA508070/2018/000028/2 - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир"( 73000, м.Херсон, вул.Миколаївське шосе, 5 км, ) на користь Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, вул.Гоголя, 13, )- судовий збір у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 08 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Потапчук В.О.