Справа № 120/4090/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 лютого 2019 р. Справа № 120/4090/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвина Д.С.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

12.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Вінницької міської ради, Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що звернувся до Вінницької міської ради про надання учаснику бойових дій дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, однак рішенням Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради, викладеним в повідомленні від 21.10.2017 року за №Я-01-103227/01-37, йому відмовлено у наданні дозволу, чим порушено його права, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду, у якому просив:

- визнати рішення Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради про відмову в наданні йому учаснику бойових дій дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва незаконною;

- зобовязати Вінницьку міську раду Вінницької області вчинити дії в порядку встановленому нормами п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» винести розгляд подану ним заяву на пленарне засіданнях Вінницької міської ради і вирішити питання в порядку встановленому Указом Президента України від 18.03.2015 року №150/2015 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту учасників антитерористичної операції» та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 898 «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками».

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16.01.2019 року. Зобов'язано відповідачів подати до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 16.01.2019 року закінчено підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 06.02.2019 року.

У судовому засіданні 06.02.2019 року позивач підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, просив задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Письмового відзиву у матеріали справи не надав. 08.01.2019 року надав суду заяву про залучення доказів по справі (вх. № 944), у якій вказав, що 24.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся на ім'я міського голови з проханням внести його до списку бажаючих отримати вільну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку. За опрацюванням зазначеної заяви, листом Департаменту земельних ресурсів 31.10.2017 року №Я-01-103227/01-37, позивача було повідомлено про її задоволення шляхом внесення його у списки бажаючих на отримання земельної ділянки. Зазначена заява позивача, на думку відповідача, в повній мірі спростовує позовні вимоги та підтверджує факт того, що відповідач діяв у спосіб передбачений законодавством.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

24.10.2017 року ОСОБА_1 подав заяву (вх. № Я-01-103227) на ім'я голови Вінницької міської ради, у якій просив внести його до списку бажаючих отримати вільну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зазначив, що безоплатно у власність на території України земельну ділянку не отримував.

До заяви додав довідку про склад сім'ї, довідку про наявність пільг, копію паспорту громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду.

Листом від 31.10.2017 року № Я-01-103227/01-37 Департамент земельних ресурсів Вінницької міської ради, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1Б від 24.10.2017 року №Я-01-103227, повідомив позивача, що його заяву внесено в списки бажаючих отримати земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та зареєстровано в пільговому списку «Учасники бойових дій» за №3-2957 від 25.10.2017 року.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовано Земельним кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами (стаття 40 Земельного кодексу України).

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Так, відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24.10.2017 року звернувся до відповідача із заявою про внесення його до списку бажаючих отримати вільну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

При цьому вказану заяву позивача розглянуто та задоволено відповідачем, а саме внесено в списки бажаючих отримати земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та зареєстровано в пільговому списку «Учасники бойових дій» за №3-2957 від 25.10.2017 року, про що ОСОБА_1 відповідач повідомив листом від 31.10.2017 року №Я-01-103227/01-37. Викладене не спростовується позивачем, крім того позивач особисто подав в матеріали справи копію листа Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 31.10.2017 року №Я-01-103227/01-37.

Крім того, у суду відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 Б звертався до відповідача із клопотанням про надання безоплатно у власність земельної ділянки або про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у порядку визначеному статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно, рішення субєктом владних повноважень Вінницькою міською радою про відмову в наданні позивачу (учаснику бойових дій) дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва не приймалось.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку проте, що ОСОБА_1 помилково розцінює лист Департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 31.10.2017 року №Я-01-103227/01-37, як рішення субєкта владних повноважень про відмову йому в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, а тому позовна вимога позивача про визнання його незаконним є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 зобовязати Вінницьку міську раду Вінницької області вчинити дії в порядку встановленому нормами п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» винести розгляд поданої мною заяви на пленарне засіданнях Вінницької міської ради і вирішити питання в порядку встановленому Указом Президента України від 18.03.2015 року №150/2015 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту учасників антитерористичної операції» та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 року № 898 «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками», суд зазначає, що вона є похідною від першої вимоги, а тому також задоволенню не підлягає.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Відповідачі: Вінницька міська рада (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, Вінницька область, );

Департамент земельних ресурсів Вінницької міської ради ( вул. Соборна, 59, м. Вінниця, Вінницька область, ).

Рішення у повному обсязі виготовлене 18.02.2019 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович