Справа № 815/2707/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2707/18

Категорія: 2 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М. Дата і місце ухвалення: 22.10.2018р., м. Одеса
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, в якому просив:

- визнати дії відповідача протиправними і такими, які обмежують права ОСОБА_2 як споживача та як і людини з інвалідністю, та зобов'язати відповідача провести перевірку продавця стосовно дотримання діючих норм законодавства, факту протизаконного продажу товару та викладених у позові та у в заявах ОСОБА_2 до нього фактів та обставин, відповідно до покладених на нього зобов'язань законодавством України, захистити права ОСОБА_2, як споживача, щодо вказаного факту покупки, та вжити необхідних заходів до продавця з обміну товару на якісний аналог або повернення ОСОБА_2 грошей, відповідно до вимог чинного законодавства;

- визнати вимоги відповідача в частині щодо надання ОСОБА_2 інформації про наявність в купленому товарі (зимових чоботах), а саме: даних про основні властивості продукції, а так само масу і об'єм, наявність позначки про наявність у складі продукції ГМО та відомостей про вміст шкідливих для здоров'я речовин товарі (зимові чоботи) такими, які неможливо надати ОСОБА_2, так як ці вимоги відносяться до інших груп товарів, а значить суперечать нормам чинного законодавства України;

- стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.

Позов обґрунтовував тим, що в грудні 2017 року ним придбано нові зимові черевики за ціною 1400 грн. на пром-ринку «КОТОВСЬКИЙ», які виявилися не належної якості, з істотними недоліками щодо їх експлуатації, про що продавець товару не попередив покупця. При зверненні до продавця товару щодо повернення коштів або заміни товару на більш якісний отримав відмову. У зв'язку з цим, 25.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області із заявою щодо перевірки зазначених ним фактів, однак листом від 01.02.2018р. Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області зазначило про необхідність надання позивачем фотографій товару. При повторному зверненні до відповідача з приводу захисту прав споживача та проведення перевірки продавця товару отримав відповідь з вимогою вказати реквізити продавця, а також дані про основні властивості продукції, а так само масу і об'єм, відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин та позначку про наявність у складі продукції ГМО. ОСОБА_2 вважає, що Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області вимагає від нього надання неможливої інформації, тим самим порушує його права як споживача на захист своїх прав. Вказаними діями йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 200 000 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області щодо відмови у проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) за заявою ОСОБА_2 від 07.02.2018р., оформленої листом від 19.02.2018р. №1313/05/18 «Щодо розгляду звернення». Зобов'язано Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області вжити передбачених законодавством заходів щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за заявою ОСОБА_2 від 07.02.2018р. (вх.№С-111 від 07.02.2018р.). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з'ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 22.10.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому у стягненні моральної шкоди та не врахував, що конфлікт, який виник в межах спірних правовідносин, завдав йому великих моральних страждань, різке погіршення здоров'я, отримання 2-ї групи інвалідності, в тому числі по неврології. Апелянт зазначає, що він зазнавав постійного стресу, пов'язаного з доведення своєї правоти. При цьому, в ході судового розгляду справи Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області не надало аргументи та заперечення проти його обґрунтування понесеної моральної шкоди, тобто відповідач не ставив це під сумнів.

Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якому просить скаргу залишити без задоволення. Відповідач зазначає, що обов'язковими умовами відшкодування шкоди з державного бюджету є неправомірність дій відповідного органу державної влади та наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими діями та заподіяною шкодою. Головне управління наголошує, що позивачем не надано доказів в обґрунтування розміру заявленої до відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.

Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області також подало апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р., обґрунтовану посиланням на неправильне та не повне дослідження судом доказів і встановлення обставин у справі та застосування норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що на момент розгляду звернення ОСОБА_2 Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області діяло у відповідності до Порядку надання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 20.01.2017 року №56/5. Вказаним Порядком передбачено, що для отримання відповідного погодження обов'язковою вимогою є наявність інформації про найменування юридичної особи або прізвища, ім'я та по батькові фізичної особи-підприємця.

Також, апелянт посилається на те, що формулювання суду щодо необхідності відповідачу «вжити заходів передбачених законодавством щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» не визначає конкретні обов'язкові до виконання вимоги для відповідача.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2018р. з прийняттям нового рішення - про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.01.2018р. ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області із заявою, в якій просив: захисти його законні права, як споживача, в тому числі, і в судовому порядку (у разі необхідності); провести перевірку і надати правову оцінку дій і бездіяльності продавця та повідомити письмово ОСОБА_2 про результати перевірки у найкоротші терміни та в установленому законодавством України порядку.

У вказаній заяві позивач зазначив, що ним 16.12.2017р. придбано зимові черевики за ціною 1400 грн. в магазині: «Інтернет-магазин Piligrim-shoes», за адресою: м Одеса, вул. Бочарова, 60, пром-ринок «КОТОВСЬКИЙ», павільйон Г-53, тел.: НОМЕР_1 Viber, продавець - ОСОБА_2, які не відповідали заявленим характеристикам та мали погану якість. На звернення до продавця щодо обміну товару або повернення за нього грошових коштів йому було відмовлено.

Листом від 01.02.2018р. №772/05/18 «Щодо розгляду заяви» Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області повідомлено позивача, що факти, викладені у його зверненні, свідчать про можливі порушення вимог законодавства з боку суб'єкта господарювання та є підставою для проведення позапланового заходу. Однак, оскільки у зверненні позивача відсутня інформація про найменування суб'єкта господарювання та документи, які підтверджують порушення, у Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області відсутня можливість направити запит до Державної регуляторної служби для отримання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю). З метою проведення заходів державного нагляду (контролю) позивачу рекомендовано повторно звернутися до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з письмовою заявою, обов'язково зазначивши повне найменування суб'єкта господарювання та додати копії документів, які підтверджують обґрунтованість викладених обставин (копія письмового звернення до суб'єкта господарювання, копія відповіді суб'єкта господарювання (за наївності), фотофіксацію маркування тощо).

07.02.2018р. ОСОБА_2 повторно звернувся до відповідача із заявою, до якої було додано фотографії товару з сайту продавця та фотографії фактично придбаного товару і упаковки.

Листом від 19.02.2018р. №1313/05/18 «Щодо розгляду звернення» Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області повідомило ОСОБА_2, що позаплановий захід державного нагляду (контролю) відповідно до статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проводиться на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав за погодженням Державної регуляторної служби. Для погодження орган державного нагляду (контролю), а саме Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області подає Державній регуляторній службі копію відповідного звернення фізичної особи та обґрунтування необхідності проведення перевірки. Оскільки інформація ОСОБА_2 не надає можливості ідентифікувати власника інтернет-магазину «Piligrim-Shoes» ОСОБА_2, як суб'єкта господарювання за допомогою довідкового ресурсу Міністерства юстиції України «Безкоштовний запит», відсутня інформація про повне найменування суб'єкта господарювання, а також документи, які підтверджують порушення, у Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області відсутня можливість направити запит до Державної регуляторної служби для отримання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Не погоджуючись з правомірністю дій Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області щодо не проведення перевірки фактів, зазначених в його зверненнях, а також щодо ненадання правової оцінки діям і бездіяльності продавця ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_2, дійшов висновку, що листами відповідача від 07.02.2018р. та від 19.02.2018р. фактично відмовлено позивачу у проведенні позапланового заходу згідно ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст.3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за його заявами від 25.01.2018р., від 07.02.2018р., замість вчинення заходів із направлення Державній регуляторній службі копій звернень ОСОБА_2 та обґрунтування необхідності проведення перевірки. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що жодним нормативним актом не передбачено право контролюючого (наглядового) органу визначати такий результат розгляду звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. У зв'язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов'язання Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області вжити передбачених законодавством заходів щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за заявою ОСОБА_2 від 07.02.2018р.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів є одним із основних завдань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) у відповідності до пункту 3 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 667.

Згідно п.п.6 п.4 Положення №667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння) перевіряє додержання суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V, частиною 1 статті 1 якого визначено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Підстави для здійснення позапланових заходів визначено статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», однією з яких є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

В свою чергу, відповідно до ст.3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» до 31 грудня 2018 року позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав проводиться органом державного нагляду (контролю) за погодженням Державної регуляторної служби.

Для погодження орган державного нагляду (контролю) подає Державній регуляторній службі копію відповідного звернення фізичної особи та обґрунтування необхідності проведення перевірки. Державна регуляторна служба розглядає подані документи та надає погодження або вмотивовану відмову у наданні погодження протягом п'яти робочих днів з дня надходження відповідних документів.

Форма та порядок надання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав затверджуються Державною регуляторною службою.

З вказаних норм слідує, що у випадку надходження до територіального органу Держпродспоживслужби звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, орган державного нагляду (контролю) подає Державній регуляторній службі копію відповідного звернення фізичної особи та обґрунтування необхідності проведення перевірки. В свою чергу, Державна регуляторна служба розглядає подані документи та протягом п'яти днів надає погодження або вмотивовану відмову у наданні погодження.

При цьому, ні законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а ні іншими нормативними актами не передбачено права органу державного нагляду (контролю) повертати звернення фізичної особи з посиланням на неможливість ідентифікації суб'єкта господарювання, який порушив права споживача, а також у випадку ненадання такою фізичною особою документів, які підтверджують порушення.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на положення Порядку надання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав, затвердженого спільним наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 20.01.2017 року №56/5, оскільки вказаний Порядок установлює процедуру надання погодження на проведення позапланового заходу саме Державною регуляторною службою України та не регулює питання щодо направлення такого звернення органом державного нагляду (контролю) до Державної регуляторної служби.

Відсутність необхідної інформації може бути підставою для відмови Державною регуляторною службою України у наданні погодження на проведення позапланового заходу, а не підставою для не вчинення Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області дій щодо направлення звернення фізичної особи до Державної регуляторної служби України.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, посилаючись на те, що позапланова перевірка проводиться тільки за обґрунтованим зверненням споживача - фізичної особи, відповідач не пояснює, в чому полягає необґрунтованість заяв ОСОБА_2

Щодо доводів апелянта про те, що формулювання суду щодо необхідності відповідачу «вжити заходів передбачених законодавством щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» не визначає конкретні обов'язкові до виконання вимоги для відповідача, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки порядок дій Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області при надходженні звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, визначено ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме: звернення до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу щодо отримання відповідного погодження.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області та, у зв'язку з цим, про відсутність підстав для її задоволення.

Стосовно апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року, то колегією суддів встановлено, що незгода позивача з вказаним рішенням зводиться до того, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 200 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди суд першої інстанції виходив з відсутності обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди. За висновками суду першої інстанції, позивачем не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому моральної шкоди саме неправомірною бездіяльністю відповідача.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, статтею 56 Конституції України визначається, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, відповідно до змісту положень пункту 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, обов'язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом.

Суд звертає увагу, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано жодних доказів, які підтвердили б спричинення протиправними діями відповідача йому моральних страждань та не наводить ніяких доказів з яких можна було б вважати дійсним спричинення такої моральної шкоди.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта про те, що конфлікт, який виник в межах спірних правовідносин, завдав йому великих моральних страждань, різке погіршення здоров'я, отримання 2-ї групи інвалідності, в тому числі по неврології, оскільки з наявної в матеріалах довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №897319 вбачається, що ОСОБА_2 має інвалідність з дитинства по зору, що спростовує доводи останнього, що встановлення йому групи інвалідності є наслідком протиправних дій відповідача.

Щодо тверджень апелянта про те, що ним надавалась до суду першої інстанції довідка про стан здоров'я, яку суд відмовився залучити до матеріалів справи, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи. Більше того, відповідну довідку позивач не позбавлений був надати до суду апеляційної інстанції, однак відповідних дій не вчинив.

Фактично всі доводи позивача зводяться до вчинення дій, що спричинило завдання йому моральної шкоди, продавцем товару, з клопотанням про проведення перевірки якого ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

Окрім того, позивач не надає ґрунтовного пояснення визначення ним суми моральної шкоди, яку він просить стягнути з відповідача на його користь.

Таким чином, на підставі вказаних вимог законодавства України та аналізу встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що вимога позивача стягнути на його користь з відповідача 200 000 грн. моральної шкоди є необґрунтованою.

На підставі викладеного колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 лютого 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук