Справа № 360/579/19
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2019-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 лютого 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/579/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області Пшика Михайла Володимировича про визнання незаконним та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 11 лютого 2019 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області Пшика Михайла Володимировича, в якому позивач просить суд визнати незаконними та скасувати накази начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області від 07.08.2018 № 217, від 21.08.2018 № 229 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині пункту 8 вказаного наказу - відносно накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд встановив таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Оглядом позовної заяви встановлено, що у порушення вищевказаної норми, позивачем у позовній заяві не повністю зазначено свої ідентифікаційні данні, а саме: не зазначено поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Крім того суд зазначає, що у відповідності до пункту 4 частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

З позовної заяви слідує, що позивач звертає до суду вимоги про визнання незаконним та скасування наказів від 07.08.2018 № 217 та від 21.08.2018 № 229 в частині пункту 8.

Однак, оглядом копій зазначених наказів, доданих позивачем до позовної заяви як письмові докази, встановлено, що наказ від 21.08.2018 № 229 не містить пункту 8, натомість пункт 8 містить наказ від 07.08.2018 № 217.

Таким чином, позовні вимоги сформульовані позивачем не коректно та суперечать викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та наданим на підтвердження них доказів.

Також, суд зазначає, що в пункті 4 позовної заяви позивач просить суд стягнути з Пшика Михайла Володимировича на користь ОСОБА_1 судові витрати та держмито.

Відповідно до частини першої стаття 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Нормативне регулювання справляння державне мито визначається Декретом Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 № 7-93 «Про державне мито».

Однак, позивачем до позовної заяви не надано доказів вчинення ним дій за, які ним справлено держмито, а також не наведено нормативне обґрунтування вимоги стягнення державного мита з відповідача.

Отже, позивачу необхідно надати належним чином оформлений адміністративний позов з дотриманням вимог статті 160 КАС України, а саме: із визначенням всіх відомостей відносно себе, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 160 КАС України; з викладом позовних вимог, приведеним у відповідність з викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та наданими на підтвердження них доказами, а також надати нормативне обґрунтування вимоги про стягнення державного мита з відповідача з документальним підтвердженням понесення позивачем таких витрат.

Також суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина четверта статті 161 КАС України).

Частинами першою, другою статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Письмовими доказами відповідно до частини першої статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частинами другою, четвертою, п'ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до вимог пунктів 5.26, 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Підпис відповідальної особи на документі засвідчують відбитком печатки організації. Згідно з пунктом 4.5 ДСТУ 4163-2003 у документах, що їх оформлюють на двох і більше сторінках, реквізити 26 - відбиток печатки, 27 - відмітка про засвідчення копії проставляють після тексту (21).

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не надано її примірник та копії письмових доказів для вручення відповідачу, а копії письмових доказів для долучення до матеріалів справи не засвідчені належним чином.

Для усунення зазначеного недоліку позивачу необхідно надати примірник позовної заяви для вручення відповідачу, копії письмових доказів для долучення до матеріалів справи та вручення відповідачу, засвідчені належним чином, а саме: з відміткою про засвідчення копії документа, яка складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами пункту 4 частини дев'ятої статті 171 КАС України про відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Оглядом позовної заяви встановлено, що позивачем не зазначено співвідношення займаної ним посади з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», що унеможливлює дотримання судом вимог пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України щодо визначення порядку позовного провадження, за правилами якого має бути розглянута дана позовна заява.

Таким чином, позивачу необхідно письмово зазначити чи відноситься він до категорії службових осіб, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до статті 93 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05 березня 2009 року № 1068-VI, особа рядового або начальницького складу має право оскаржити накладене на неї дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його накладення старшому за підпорядкованістю начальнику або до суду.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини п'ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 121 КАС України).

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому місячний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Як слідує з матеріалів позовної заяви позивач звернувся за оскарженням наказів від 07.08.2018 № 217 та від 21.08.2018 № 229 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» тільки 11 лютого 2019 року, тобто з пропуском встановленого частиною п'ятою статті 122 КАС України строку звернення до адміністративного суду.

Позивачем до позовної заяві додано клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання незаконними та скасування наказів, в обґрунтування якого зазначено, що про існування наказів від 07.08.2018 № 217 та від 21.08.2018 № 229 позивачу стало відомо після виходу його з лікарняного після 25 листопада 2018 року. Як поважні причини пропуску строку звернення до суду зазначено введення воєнного стану згідно з Указом Президента України, за період проведення якого позивач не мав можливості подати адміністративний позов, так як за місцем його служби, наказом ДСНС України було введено посилений варіант несення служби і він постійно знаходився за місцем служби і виконував службові обов'язки, а після закінчення воєнного стану, посилений варіант несення служби залишився, так як наказ ДСНС України ніхто не відміняв.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з такого.

Позивачем до клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, зазначеного у позовній заяві, не додано жодних доказів поважності причин його пропуску.

Крім того, доводи позивача, що про порушення своїх прав він дізнався після 25 листопада 2018 року після виходу з лікарняного, суд вважає безпідставними, оскільки позивачем в позовній заяві при викладі обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначено, що телеграму від 16.08.2018 № 1044 св з витягом з наказу Головного управління ДСНС України у Луганській області від 07.08.2018 № 217 йому для ознайомлення вручено 20 серпня 2018 року.

До того ж відповідно до інформації, зазначеної в рапорті позивача, який датований 21 серпня 2018 року, та який долучено ним як доказ до позовної заяви, позивачем також особисто зазначено, що 20 серпня 2018 року йому вручено телеграму від 16.08.2018 № 1044 св з витягом з наказу Головного управління ДСНС України у Луганській області від 07.08.2018 № 217 та 21 серпня 2018 року провідним фахівцем відділу цивільного захисту Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України старшим лейтенантом служби цивільного захисту Ткачом Д.В. вручено для ознайомлення наказ від 21.08.2018 № 229 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Все вищезазначене свідчить про обізнаність позивача про існування наказів від 07.08.2018 № 217 та від 21.08.2018 № 229 ще у серпні 2018 року, а саме з 20 та 21 серпня 2018 року відповідно.

Таким чином обставини щодо дати, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваних наказів, вказані у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у повній мірі спростовані обставинами, викладеними позивачем у позовній заяві, та письмовими доказами, наданими до позовної заяви.

Крім того, вказані у позовній заяві обставини свідчать про обізнаність позивача з наказами від 07.08.2018 № 217 та від 21.08.2018 № 229 задовго до введення воєнного стану, посиленого варіанту несення служби тощо, які зазначені як поважні причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

З урахуванням викладеного, підстави, зазначені позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються судом неповажними.

Таким чином, позивачу слід звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, адміністративний позов ОСОБА_1 слід залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 12, 160, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу протягом десяти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду:

- позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, та її копію для вручення відповідачу;

- належним чином засвідчені копії письмових доказів (документів), доданих до позовної заяви, для приєднання до справи та вручення відповідачу;

- відомості чи відноситься позивач до категорії службових осіб, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

- обґрунтоване клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними доказами.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута особі, яка її подала, та вважатиметься неподаною.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяК.О. Пляшкова