Справа № 0540/7229/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року справа №0540/7229/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

Шишова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріуполського об'єднанного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Шинкарьова І.В.) від 20 листопада 2018 року у справі № 0540/7229/18-а (дата складання повного тексту рішення 23 листопада 2018 року) за позовом ОСОБА_2 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дії та зобов'язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріуполського об'єднанного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнати неправомірними дії, які виразились у незастосуванні при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2017 роки, при переведенні з одного виду пенсії на інший; зобов'язання повторно розглянути заяву від 20 лютого 2018 року; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2017 роки, починаючи з 20 лютого 2018 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено, визнано неправомірними дії, які виразились у незастосуванні при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2017 роки, при переведенні з одного виду пенсії на інший; зобов'язано повторно розглянути заяву від 20 лютого 2018 року, з урахуванням висновків суду; зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2017 роки, починаючи з 20 лютого 2018 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що позивачу з 01.03.2004 року вже призначена пенсія за віком. Той факт, що пенсію було призначено із зменшенням пенсійного віку свідчить, що це інший вид пенсії, ніж пенсія за віком.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач перебуває на обліку в Маріупольському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 01 березня 2004 року як отримувач пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У зв'язку з досягненням пенсійного віку (60 років) та з метою реалізації свого права на призначення пенсії за віком, позивач 20 лютого 2018 року звернувся до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший за призначенням пенсії за віком відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом від 14 лютого 2018 року № 4273/02 відмовив позивачу у розгляді документів, у зв'язку з тим, що відповідачем, розглядаючи заяву позивача про переведення з одного виду пенсії на інший та перерахунок пенсії, було використано схему нарахування, з якої застосовано середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2017 рік, з посиланнями на Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до листа відповідача з 01 жовтня 2017 року було проведено осучаснення пенсій відповідно змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвищення пенсії», тому сума індексації складає «0,00».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачу необхідно було призначити пенсію за віком, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не перерахунок вже призначеної пенсії за нормами Закону №1058.

Наведений висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковим виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років та 6 місяців на зазначених роботах.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року N 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень якого пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Тобто, особи, які працювали повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2, в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення попереднього виду пенсії . Можливість застосування нової середньої заробітної плати (дохід), визначеної частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, передбачена лише для осіб, яким була призначена пенсія по інвалідності.

Як встановлено судом, пенсію за віком позивачу призначено з 01 березня 2004 року відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"(Закон № 1788-ХІІ) зі зниженням пенсійного віку, як працівнику, який працював на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.

Отже, в даному випадку, немає переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена позивачу відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява позивача стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому в 2004 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року (справа №333/1856/17), від 23.10.2018 (справа №334/2653/17) та у постанові від 13.12.2018 (справа №185/860/17).

Застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 348/2271/16-а (провадження №К/9901/22326/18), колегія суддів вважає помилковим, оскільки вона стосувалася іншого виду пенсії - пенсії за вислугу років, призначену відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2017 роки.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі № 0540/7229/18-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі № 0540/7229/18-а - скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнати неправомірними дії Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, які виразились у незастосуванні при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2017 роки, при переведенні з одного виду пенсії на інший; зобов'язання Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 20 лютого 2018 року; зобов'язання Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за два календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2017 роки, починаючи з 20 лютого 2018 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі № 0540/7229/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 лютого 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Сіваченко

О.О. Шишов