Справа № 705/4206/15-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2019 року

Київ

справа №705/4206/15-а

адміністративне провадження №К/9901/6078/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП) «Родниківка» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року (судді Вівдиченко Т.Р., Бєлова Л.В., Міщук Т.С.) у справі № 705/4206/15-а за позовом КСП «Родниківка» до голови Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, Уманської районної державної адміністрації Черкаської області (далі - голова РДА; РДА відповідно), третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

КСП «Родниківка» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення голови РДА від 12 червня 2015 року №01-01-17/2619 про відмову у наданні дозволу та видачі, реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) земель, які знаходяться у постійному користуванні КСП «Родниківка» (далі - Спірне рішення); зобов'язати голову РДА видати розпорядження щодо видачі та реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Родниківка», відповідно до списку осіб, затверджених протоколом комісії з розпаювання землі КСП «Родниківка» від 26 травня 2015 року № 1; визнати право на земельну частку (пай) осіб з числа працівників, пенсіонерів та прирівняних до них осіб підприємства, внесених до списку, затвердженого протоколом комісії з розпаювання землі КСП «Родниківка» від 26 травня 2015 року № 1.

Вимоги мотивували тим, що КСП «Родниківка» створене за рішенням загальних зборів членів трудового колективу, що підтверджується протоколом від 07 листопада 2014 року № 1.

Згідно з пунктом 1.4 статуту КСП «Родниківка» є правонаступником усіх прав та обов'язків реорганізованого шляхом перетворення державного підприємства «Родниківка».

08 червня 2015 року голова КСП «Родниківка» звернувся до РДА із заявою про надання дозволу та видачу сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) щодо земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні підприємства.

Листом від 12 червня 2015 року № 01-01-17/2619 голова РДА відмовив у задоволенні заяви.

Вважаючи Спірне рішення незаконним, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Уманський міськрайонний суд Черкаської області постановою від 07 вересня 2015 року позов задовольнив повністю.

Постановляючи таке рішення, суд виходив з того, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, які на час набрання чинності Земельним кодексом України не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, передбаченому статтями 25, 118 цього Кодексу. Оскільки позивач звернувся до суду з метою захисту прав та інтересів трудового колективу КСП «Родниківка», рішення голови РДА про відмову у видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) є протиправним.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 12 листопада 2015 року постанову суду першої інстанції скасував та постановив нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.

КСП «Родниківка» подало касаційну скаргу, в якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи незгоду послалося на те, що Спірне рішення порушують права членів підприємства, оскільки вони були позбавлені можливості володіти та користуватись земельною ділянкою. Вважає, що голова РДА прийняв рішення в межах наданих йому повноважень, тому твердження суду про належність його до роз'яснень земельного законодавства є помилковим.

На касаційну скаргу РДА надіслало відзив, в якому просить відмовити у її задоволенні та залишити в силі рішення суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд переглянув судові рішення в межах доводів касаційної скарги і дійшов висновку про таке.

Відповідно до пунктів 1, 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У пункті 5 цього Указу передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Даний сертифікат є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

За приписами пункту 8 Перехідних положень Земельного кодексу України (далі - ЗК), сільськогосподарські підприємства, які до введення у дію цього Кодексу уклали з власниками земельних часток (паїв) договори оренди, можуть, за бажанням власників цих часток (паїв), замовити землевпорядній організації виконання землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), видачі їх власникам державних актів на право власності на землю та оплатити виконання таких робіт. Сільськогосподарське підприємство має переважне право на оренду земельних ділянок у таких громадян на строк, що був обумовлений у договорі оренди земельної частки (паю), або, за погодженням сторін, на інший строк. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу.

При приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій (частина перша, друга статті 25 ЗК).

Дії громадян громадяни - працівників державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерів з їх числа, зацікавлених в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, передбачені частинами третьою, четвертою статті 118 ЗК. Згідно з цими положеннями такі особи звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 92 ЗК передбачено вичерпний перелік підприємств, установ та організацій, які мають право постійного користування земельною ділянкою, яким не наділено колективне сільськогосподарське підприємство.

З огляду на зміст наведених положень законодавства та обставин справи, встановлених судами, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що право на звернення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відповідно до їх повноважень, із відповідним клопотанням про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій мають працівники цих підприємств, установ та організацій, працівники державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа.

Крім того, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів юридичних осіб на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів суб'єкта звернення, який стверджує про їх порушення.

В обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції дійшов слушного висновку, що відмова голови РДА не призвела до порушення прав КПС «Родниківка» через неналежність йому права на паювання земель на користь членів (пенсіонерів) цього підприємства.

У касаційній скарзі заявлені й інші доводи, які не спростовують вищенаведені основні правові висновки цього суду.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу колективного сільськогосподарського підприємства «Родниківка» залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко