Справа № 1940/1582/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3912/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Сеника Р. П., Хобор Р. Б.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року в справі № 1940/1582/18 (головуючий суддя - Мірінович У. А., м. Тернопіль, повне рішення складено 29 жовтня 2018 року) за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2018 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправним рішення відповідача, оформленого листом № 156/Б-11 від 13.04.2018 щодо невиплати позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; зобов'язання відповідача зарахувати позивачу до спеціального стажу період роботи з 31.12.1986 по 25.02.1991 майстром виробничого навчання в комбінаті харчування шкільних їдалень та виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що відмова відповідача у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії є протиправною, оскільки у позивача наявна необхідна кількість страхового стажу саме в міжшкільному навчально-виробничому закладі освіти на спеціальних посадах, а тому вона має право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "є" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи з 02.09.1985 року по 24.02.1991 рік". Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, передбачену пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також вказано, що підстав для виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій немає, оскільки у позивача немає 30 років страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 02.09.2017 призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Після призначення пенсії, позивач звернулася до відповідача з заявою про надання пояснень щодо невиплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідач листом від 13.04.2018 № 156/Б-11 відмовив позивачу у виплаті зазначеної грошової допомоги, мотивуючи тим, що в трудовій книжці позивача не зазначено те, що остання за період з 02.09.1985 по 25.02.1991 працювала в міжшкільному навчально-виробничому закладі освіти, який відноситься до державної або комунальної форми власності, а тому зазначений період роботи не зараховується до стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (арк. справи 15-16).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою статті 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як слідує з трудової книжки позивача НОМЕР_1 (запис в трудовій книжці №№ 9-11), в тому числі з архівної довідки від 12.06.2018 № 721/26-3.02, виданої архівним відділом Тернопільської міської ради, позивач з 02.09.1985 переведена майстром виробничого навчання міжшкільного комбінату виробничого комбінату; з 31.12.1986 по 25.02.1991 переведена майстром виробничого навчання в комбінат харчування шкільних їдалень.

Те, що позивач перебувала на посаді майстра виробничого навчання саме у міжшкільному навчально-виробничому комбінаті підтверджується наступними документами (арк. справи 17-54): наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 61 від 29.12.1986 "Про підсумки організації виставки виробів учнів під час продуктивної праці, на заняттях гуртків", де зазначено прізвище ОСОБА_1 - окремі профілі і гуртки - авторемонтна справа; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя №29 від 22.05.1990 "Про проведення літньої навчально-виробничої практики учнів 10-их класів за профілями навчання в 1990 р.", яким на майстра виробничого навчання - ОСОБА_1 покладено загальне керівництво практики; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 1 від 13.01.1986, яким призначено ОСОБА_1 вчителем кулінарної справи тимчасово на час хвороби тов. ОСОБА_2; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 11 від 09.04.1986, яким призначено ОСОБА_1 вчителем кулінарної справи тимчасово на час хвороби тов. ОСОБА_2; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 66 від 09.11.1988, яким призначено ОСОБА_1 вчителем кулінарної справи тимчасово на час хвороби тов. ОСОБА_2 з 10.11.1988; у календарному плані міжшкільного навчально-виробничого комбінату на II чверть 1986-1987 p.p. зазначено прізвище ОСОБА_1 - профіль кулінарної справи; наказом Відділу народної освіти виконкому міської Ради народних депутатів № 1417-квід 09.11.1988, яким призначено майстра практичного навчання міжшкільного навчально-виробничого комбінату ОСОБА_1 на посаду вчителя кулінарної справи тимчасово на час хвороби тов. ОСОБА_2; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 57 від 01.11.1989, яким призначено майстра кулінарної справи ОСОБА_1 вчителем кулінарії на час хвороби та відпустки тов. ОСОБА_2; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 26 від 18.04.1988 "Про проведення кваліфікаційних екзаменів в учнів шкіл м. Тернополя за профілями навчання", де членом комісії вказано майстра виробничого навчання - ОСОБА_1; у додатку № 1 до наказу по Міжшкільному навчально-виробничому комбінаті № 26 від 18.04.1988 членом комісії вказано майстра виробничого навчання - ОСОБА_1; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 59 від 01.09.1988, яким покладено обов'язки дотримання правил технічної безпеки по навчальному цеху кулінарії на ОСОБА_1; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 60 від 01.09.1988 "Про організацію нового 1988- 1989 навчального року", яким ОСОБА_1 призначено керівником гуртку "Юний кулінар", наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 20 від 29.03.1988 "Про проведення загально комбінатського конкурсу "Кращий за професією", присвяченого 118 річниці від дня народження В.І. Леніна", де в Додатку 2 членом журі кулінарної справи вказано ОСОБА_1 - майстра виробничого навчання; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 25 від 10.05.1989 "Про проведення літньої навчально-виробничої практики учнів 9-х класів за профілями навчання", де загальне керівництво практикою із громадського харчування (кулінарії) покладено на ОСОБА_1 - майстра виробничого навчання; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 57 від 01.11.1989, яким призначено ОСОБА_1 вчителем кулінарної справи на час хвороби та відпустки тов. ОСОБА_2; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя №16 від 10.04.1989, яким призначено ОСОБА_1 тимчасово вчителем кулінарії на час захворювання тов. ОСОБА_2 з 10.04.1989; наказом міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя № 40 від 01.09.1988 "Про організацію нового 1988- 1989 навчального року", яким ОСОБА_1 призначено керівником гуртку "Юний кулінар"; у графіку відпусток працівників МНВК (від базових підприємств) в 1989 році; журналах міжшкільного навчально-виробничого комбінаті трудового навчання і профорієнтації учнів м. Тернополя 1985-1986 навчальний рік, 1990-1991 навчальний рік, 1988-1989 навчальний рік також вказано прізвище ОСОБА_1

Частиною першою статті 10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII визначено, що невід'ємними складниками системи освіти є, зокрема, позашкільна освіта.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 № 1841-III структуру позашкільної освіти становлять: заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти, до числа яких належать: заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об'єднання на базі закладів загальної середньої освіти, міжшкільних навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об'єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов'язана із функціонуванням позашкільної освіти.

У вищевказаний період порядок створення та організація діяльності міжшкільних навчально-виробничих комбінатів регулювалась Положенням про міжшкільний навчально-виробничий комбінат, що затверджене Наказом Міністерства Освіти СРСР №81 від 11 травня 1985р., та в подальшому Положенням про міжшкільний навчально-виробничий комбінат, що затверджене Наказом Міністерства Освіти України №430 від 30.11.93 та зареєстрованого Міністерством юстиції України за №177 від 3.12.1993р.

Зокрема, згідно п.3 - 4 Положення про міжшкільний навчально-виробничий комбінат, що затверджене Наказом Міністерства Освіти України №430 від 30.11.93 визначено, що засновником комбінату можуть бути підприємства, установи і організації незалежно від форм власності і господарювання, а також фізичні особи. Комбінат здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про освіту", Положення про середній загальноосвітній навчально-виховний заклад, інших актів законодавства України з питань освіти цього Положення та власного статуту.

Як слідує з матеріалів справи, в тому числі наказів, які надані позивачем на підтвердження стажу, підписи посадової особи на яких скріплені печаткою відповідного міжшкільного навчально-виробничого комбінату, зазначений заклад освіти відносився до державної, та в подальшому до комунальної власності м. Тернополя.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік № 909).

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку № 1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Переліком № 909 визначено, що в міжшкільних навчально-виробничих комбінатах право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, вчителі, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що період роботи позивача на посаді "майстра виробничого навчання" з 02.09.1985 по 24.02.1991 підлягає зарахуванню до її стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "є" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, враховуючи те, що на день призначення пенсії за віком позивач досягла пенсійного віку, раніше будь-яких пенсій не отримувала та мала страховий стаж (стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років) понад 30 років, суд дійшов висновку, що при призначенні пенсії за віком остання мала право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, а тому відповідач протиправно відмовив позивачу щодо виплати зазначеної допомоги.

Колегія суддів також звертає увагу, що посилання апелянта на те, що позивач пропустила шестимісячний строк звернення до суду, є хибним, оскільки в даному випадку відповідачем повідомлено позивача про не зарахування частини стажу роботи до спеціального, що дає право на виплату грошової допомоги та про відмову в такій виплаті листом від 13.04.2018 за № 156/Б-11, а позовну заяву подано позивачем 14.08.2018, про що свідчить штамп Тернопільського окружного адміністративного суду вих. № 1936/18, а отже позивач звернулася до суду з дотриманням строків визначених частиною другою статті 122 КАС України.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року в справі № 1940/1582/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року.