Справа № 240/5954/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м.Житомир справа № 240/5954/18

категорія 3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій протиправними,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій протиправними щодо направлення інформації у вигляді листа від 19.09.2018року до Управління Держпраці в Житомирській області відносно Позивача.

Ухвалою суду від 18.12.2018року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що Відповідач листом від 19.09.2018року повідомив Управління Держпраці в Житомирській області про, начебто, виявлений 06.09.2018року факт використання Позивачем найманої праці без належного оформлення трудових відносин та порушення постанови КМ України від 17.06.2015рок №413 "Про порядок повідомлення ДФС та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

На думку Позивача та його представника, така інформація не відповідає дійсності, так як в ході проведеної Відповідачем перевірки жодних фактів порушення Позивачем вимог трудового законодавства не було встановлено. Крім того, таке повідомлення призвело до проведення Управлінням Держпраці в Житомирській області відносно Позивача перевірки та порушення ділової репутації Позивача як суб'єкта господарювання та роботодавця.

Представник Відповідача, Головного управління ДФС у Житомирській області, проти позову заперечила і пояснила, що дійсно листом від 19.09.2018року Відповідач повідомив Управління Держпраці в Житомирській області про виявлені під час проведення 06.09.2018року фактичної перевірки порушення щодо можливого використання Позивачем найманої праці без належного оформлення. Таке повідомлення зумовлено повноваженнями Відповідача на виконання вимог чинного законодавства та на виконання п.2 Протоколу наради Департаменту податків і зборів з фізичних осіб ДФС та Державної служби з питань праці від 16.01.2017року.

Заслухавши доводи Позивача, представника Позивача, представника Відповідача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, безпосередньо та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що уповноваженими особами Відповідача 06.09.2018року проводилася фактична перевірка з питань дотримання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та паливом. Така перевірка проводилася за зверненням Виконавчого комітету Житомирської міської ради (а.с.39).

Правомірність та підстави проведення такої перевірки Позивачем не оскаржуються в межах даної адміністративної справи, а тому не є предметом судового розгляду.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що за результатами проведеної такої фактичної перевірки був складений відповідний акт, в якому, окрім іншого, зазначено про "реалізацією продавцем Тетяною" певної алкогольної продукції.

Суд погоджується з доводами Позивача та його представника, що в розділі "Висновки перевірки" даного акту відсутні жодні висновки про порушення Позивачем вимог законодавства про працю (а.с.10-11).

Приписами статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. В розумінні вимог ст.259 та ст.260 КЗпП України ДФС та його територіальні органи, до яких відноситься Відповідач по справі, не є уповноваженими органами на здійснення ні державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю ні державного нагляду за охороною праці.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. N 96 саме Державна служба України з питань праці, в тому числі її територіальні органи, є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. N 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджені Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок контролю) та Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю.

Приписами підпункту шостого пункту п'ятого вказаного Порядку прямо зазначено, що інспекційні відвідування органами Держпраці України, в тому числі її територіальними органами, проводяться, окрім іншого, за інформацією ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що за результатами проведеної такої фактичної перевірки Відповідачем на адресу Управлінням Держпраці в Житомирській області був направлений оскаржуваний лист від 19.09.2018року, до якого, окрім іншого, була долучена копія акту такої перевірки.

Як зазначено в даному листі, копія акту перевірки направлялася для "врахування в роботі та вжиття заходів в межах компетенції" (а.с.8).

Таким чином, суд робить висновок, що Відповідач в межах повноважень та у відповідності до вимог Порядку контролю саме для врахування в роботі та вжиття заходів в межах компетенції направляв копію акту перевірки на адресу Управлінням Держпраці в Житомирській області.

Суд вважає помилковими доводи Позивача та його представника, що у Відповідача були відсутні підстави для направлення такого листа, так як Відповідачем не було встановлено факту використання Позивачем найманої праці без належного оформлення.

В розумінні вимог ст.265 КЗпП України Порядку контролю саме становлення факту порушень законодавства про працю чи його відсутність, в тому числі виявлення неоформлених трудових відносин, віднесено до повноважень Держпраці України та її територіальних органів, а не Відповідача. Про наявність такого порушення зазначається саме уповноваженою особою Держпраці України в ОСОБА_2 інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року N 1338.

ОСОБА_4 від 19.09.2018року слід розуміти виключно, як службовий документ, який є лише носієм інформації про можливі порушення вимог законодавства про працю та не є остаточним документом, зобов'язуючим Позивача до вчинення будь-яких дій, невиконання яких може мати певні правові наслідки для Позивача.

Певні стилістичні недоліки викладення Відповідачем листа від 19.09.2018року не можуть бути підставою для визнання його протиправним.

За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

Таким чином, оскаржуваний лист від 19.09.2018року Відповідача не створює жодних правових наслідків для Позивача, а тому не може порушувати його права чи інтереси.

Зазначене свідчить, що позовні вимог Позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Суд не приймає до уваги надані Позивачем копії постанов Корольовського районного суду міста Житомира від 08.11.2018року та від 20.11.2018року щодо розгляду протоколів про адміністративні правопорушення відносно Позивача, так як вони (постанови) не містить жодних обставин відносно оскаржуваного листа від 19.09.2018р.

Одночасно суд погоджується з доводами представника Позивача, що стилістичне викладення Відповідачем оскаржуваного листа може призводити до порушення ділової репутації Позивача як суб'єкта господарювання та роботодавця.

Разом з тим, захист саме такого порушеного права не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та не є предметом судового розгляду.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 12 лютого 2019 року