Справа № 807/301/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2709/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року (суддя - Ващилін Р.О., час ухвалення - 11:24, місце ухвалення - м.Ужгород, дата складання повного тексту - 06.09.2018 року),

в адміністративній справі №807/301/18 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області,

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У квітні 2018 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, в якому просили: 1) визнати протиправним та скасувати рішення №185 п'ятнадцятої сесії сьомого скликання Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 16 березня 2018 року про відмову в наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, орієнтовною площею 2,0 га., зобов'язавши Зубівську сільську раду Мукачівського району повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, площею 1,6310 га; 2) визнати протиправним та скасувати рішення №184 п'ятнадцятої сесії сьомого скликання Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 16 березня 2018 року про відмову в наданні дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, орієнтовною площею 2,0 га., зобов'язавши Зубівську сільську раду Мукачівського району повторно розглянути заяву ОСОБА_4 та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, площею 1,6310 га; 3) визнати протиправним та скасувати рішення №183 п'ятнадцятої сесії сьомого скликання Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 16 березня 2018 року про відмову в наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, орієнтовною площею 2,0 га., зобов'язавши Зубівську сільську раду Мукачівського району повторно розглянути заяву ОСОБА_3 та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, площею 1,6310 га..

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення №185, №184, №183 п'ятнадцятої сесії сьомого скликання Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 16 березня 2018 року про відмову в наданні дозволу ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, орієнтовною площею 2,0 га.. Зобов'язано Зубівську сільську раду Мукачівського району Закарпатської області повторно розглянути заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, орієнтовною площею 2,0 га кожному, у порядку встановленому законом. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 31.08.2018 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому підлягає скасуванню із підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав доведеними, за невідповідності висновків, що викладені у рішенні суду, обставинам справи. Апелянт, зокрема, зазначає, що землі, які мають намір отримати позивачі, є землями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому не можуть бути отримані в порядку безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства. Окрім того, пунктом 15 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлена заборона купівлі-продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01 січня 2019 року. Отже, враховуючи норми ст.120 Земельного кодексу України спірні земельні ділянки, на яких розміщені господарські будівлі та споруди, можна передати фізичній особі лише на умовах оренди. Також зазначає апелянт, що рішенням сільської ради від 24 березня 2015 року №380 за заявою Фермерського господарства "Мартин 2015" - ОСОБА_5 було надано ФГ "Мартин 2015" дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду, площею 4,8932 га, яка розташована в АДРЕСА_1. В подальшому рішенням сільської ради від 18 жовтня 2016 року №84 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та передано її в оренду строком на 3 роки із встановленням орендної плати в розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки та оформленням договору оренди землі і його державної реєстрації. Однак вказаний договір оренди землі ФГ "Мартин 2015" так і не був замовлений з метою уникнення сплати за оренду землі. Після чого будівлі, розташовані на спірних земельних ділянках, були продані позивачам.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 у справі №807/301/18 та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 16 березня 2017 року між Фермерським господарством "Мартин 2015" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу кожному в рівних долях, тобто по 1/3 частці цілісного комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 16).

У зв'язку із придбанням вищезазначеного цілісного комплексу, що складається із будівель та споруд та розміщений на земельній ділянці загальною площею 4,8932 га., позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 12 грудня 2017 року звернулися до Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області із заявами про надання їм дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, 1,8932 га та 2,0 га відповідно. До заяв долучили копії паспортів, ідентифікаційного коду, ситуаційного плану, місця розташування земельної ділянки та договору купівлі-продажу майнового комплексу (а.с. 22-24).

16 березня 2018 року на засіданні 15 сесії VII скликання Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області прийнято рішення №183, №184, №185 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за результатами розгляду заяв ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с. 25-27).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції листами №02-06/58, №02-06/59, №02-06/60 від 26.03.2018 р. Зубівська сільська рада повідомила ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про прийняте за результатами розгляду їх заяви рішення №183, №184, №185. Також даними листами заявника проінформовано, що спірна земельна ділянка не може бути отримана в порядку безоплатної приватизації та до неї не підлягає застосуванню порядок, визначений ст.118 Земельного кодексу України, оскільки на даний час діє заборона щодо купівлі-продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності. Також зазначено, що цільове призначення такої земельної ділянки - для ведення фермерського господарства (а.с. 53-58).

Позивачі, вважаючи рішення суб'єкта владних повноважень про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, протиправним, звернулись до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно з'ясував обставини справи, вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції вірно враховано, що статтею 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що земельним кодексом України визначено чіткий алгоритм розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідач за результатами розгляду заяв позивачів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення конкретної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства зобов`язаний був прийняти рішення, яким надати дозвіл на розроблення такого проекту землеустрою або надати позивачу вмотивовану (із зазначенням конкретних причин) відмову у його наданні.

Однак, спірні рішення Зубівської сільської ради № 183, №184, №185 від 16 березня 2018 року є необгрунтованими і не містять підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: -звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; -надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; -розробка суб'єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; -погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України; -затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

Тобто, наведеними нормами права встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлені особи звертаються до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Як слідує з матеріалів справи, за наслідками розгляду поданих позивачами заяв про надання дозволу ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, прийнято рішення №183, №184, №185 від 16.03.2018 року про відмову у наданні дозволу позивачам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, і при цьому, в порушення зазначеної ст.118 ЗК України процедури (послідовності) не надано вмотивованої відмови у виділенні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Недодержання даної процедури є порушенням закону.

При цьому колегія суддів зауважує, що у жодному рішенні Зубівської сільської ради №183, №184, №185 від 16.03.2018 не міститься обґрунтувань, за яких зацікавленим особам в одержанні безоплатно у власність спірної земельної ділянки відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зазначеному заявником розмірі.

Окрім того, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про розглядувану земельну ділянку, який міститься в матеріалах справи (а.с. 30, 78), зазначено, що цільове призначення земельної ділянки є для ведення фермерського господарства. Незважаючи на це у рішеннях Зубівської сільської ради №183, №184, №185 від 16.03.2018 року не зазначено мотивів відмови, в тому числі така відмова не пов'язана із тим що землі мають інше цільове призначення, хоча ці землі дійсно призначені для ведення фермерського господарства.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані рішення Зубівської сільської ради №183, №184, №185 про відмову в наданні дозволу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у зазначеному заявниками розмірі не ґрунтується на нормах закону, є протиправними, що є належною підставою для задоволення позовних вимог про їх скасування в цій частині.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в межах спірних правовідносин вірним способом відновлення порушеного права позивачів є визнання протиправними і скасування спірних рішень відповідача та зобов'язання цього відповідача Зубівську сільську раду Мукачівського району Закарпатської області повторно розглянути заяви позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 12 грудня 2017 року щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства по вулиці Миру, 6, село Зубівка, Мукачівського району, Закарпатської області.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області - залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2018 року в адміністративній справі №807/301/18 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи чи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 11.02.2019 року