Справа № 810/4361/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4361/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю: секретаря Мідянки А.А.,

представника позивача Савчук С.М.,

представника відповідача Тичини І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна Лтд» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна Лтд» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна Лтд» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Київській області, що полягають у порушенні порядку (процедури) здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель у формі перевірки дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна Лтд» вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки з кадастровим номером №:09003:0064; визнати протиправним та скасувати Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 27.06.2018 року №354 - ДК/312/АП/09/01/-18, прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході перевірки відповідачем допущено значні порушення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема, несвоєчасно вручено акт перевірки та проведено заходи з витребування усних і письмових пояснень від представників позивача, які взагалі не передбачені зазначеним законом. На думку позивача процедурні порушення при здійсненні перевірки є суттєвими та порушують його законні права та інтереси.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року провадження у даній адміністративній справі в частині визнання протиправним та скасування акта перевірки закрито.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в іншій частині позову відмовлено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки, предметом перевірки є земельна ділянка, а не суб'єкт господарювання при здійсненні ним господарської діяльності, а тому Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у даному випадку, застосуванню не підлягає.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, прийнятим без всебічної оцінки обставин справи та при невідповідності висновків суду обставинам справи. Доводи апелянта обґрунтовані наявністю численних порушень процедурного характеру під час проведення перевірки, установлених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», таких як несвоєчасне надання акту перевірки, невидача припису, неповідомлення про дату проведення перевірки, тощо. Крім того, апелянт звертає увагу, що предметом перевірки в даному випадку не може виступати сама лише земельна ділянка, без врахування господарської діяльності позивача, тому незастосування відповідних нормативно-правових актів є протиправним.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про правильність і законність рішення суду першої інстанції і безпідставність доводів апеляційної скарги, яку слід відхилити, а судове рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка за кадастровим номером №:09003:0064 перебуває на праві власності у Товариства з обмеженою діяльністю «ВІННЕР РЕБОР» (а.с. 21).

Згідно договору оренди земельної ділянки від 27.04.2017 року №Rent-18753 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, зазначена земельна ділянка надана Товариством з обмеженою діяльністю «ВІННЕР РЕБОР» в оренду позивачу (а.с. 19-20, 26).

07.06.2018 головними спеціалістами відділу контролю за використанням та охороною земель у Баришівському, Бориспільському, Броварському, Згурівському, Переяслав-Хмельницькому, Яготинському районах та м. Броварах Шмиголь Б.І. та Астафуровим Д.С., проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 4,515 га з кадастровим номером №:09003:0064.

За результатами проведеної перевірки складено акт обстеження земельної ділянки від 07 червня 2018 року №354-ДК/31/АО/09/01/-18, яким встановлено, що на вказаній земельній ділянці здійснюються будівельні роботи та поверхневий шар ґрунту тимчасово переноситься на іншу частину земельної ділянки (а.с. 15).

У подальшому, головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Баришівському, Бориспільському, Броварському, Згурівському, Переяслав-Хмельницькому, Яготинському районах та м.Броварах Шмиголем Б.І. було складено та направлено керівнику ТОВ «Віннер Імпортс Україна, Лтд» - Родняку П.Б. клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель №354ДК/0241/КН/05/01-18, в якому зазначено, що до Головного управління Держгеокадастру у Київській області потрібно надати: завірені належним чином копії правовстановлюючих документів які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Чубинське (з кадастровим номером: №:09003:0064), завірену належним чином копію спеціального дозволу на зняття та перенесення поверхневого шару ґрунту земельної ділянки (з кадастровим номером: №:09003:0064), завірену належним чином копію декларації про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці (з кадастровим номером: №:09003:0064) (а.с. 16).

12 червня 2018 року на виконання клопотання, позивач супровідним листом №680 направив до відповідача правовстановлюючі документи, що засвідчують право користування земельною ділянкою, а саме - договір оренди землі № Rent-18753 від 27.04.2017, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 20.09.2016, інформаційну довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна № 69241421 від 28.09.2016, акт приймання-передачі земельної ділянки від 17.05.2017, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 87679955 від 22.05.2017.

Також позивачем було надано документи, що стосуються зняття та перенесення поверхневого шару ґрунту, а саме, матеріали моніторингу ґрунтів, проведеного ДУ «Держгрунтоохорона» у 2017 року, технічна документація щодо інформації про якісну характеристику ґрунтового покриття; документи, що дають право на початок виконання будівельних робіт, а саме, дозвіл на виконання будівельних робіт від 02.02.2018 № КС 90.

Надалі, відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 27.06.2018 №354-ДК/312/АП/09/01/-18, яким встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером: №:09003:0064 використовується з порушенням вимог статті 168 Земельного кодексу України, статей 48,52 Закону України «Про охорону земель», п. 3.1 Порядку видачі та анулювання спеціальних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару) земельної ділянки (а.с. 69-70).

Зі змісту акту вбачається, що уповноважена особа позивача - Щербак Ю.М. ознайомлена з актом та його копію отримала 23.07.2018.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 11.07.2018 №354-ДК/0102/04/01/-18, який адресовано директору Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна Лтд», останнього було викликано для надання пояснень (а.с. 71).

Позивач, вважаючи, що такі дії відповідача порушують його права на захист від неправомірних дій суб'єкта владних повноважень, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно, виключно в межах наданих повноважень та на їх виконання.

Проте, колегія суддів не може повною мірою погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Частиною першою статті 188 Земельного кодексу України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Статтею 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що об'єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно ч.2 ст. 5 цього Закону державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

При цьому, положеннями статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» установлено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Водночас, стаття 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачає, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, мають право, зокрема, здійснювати перевірку об'єктів - земельних ділянок, що перебувають у користуванні юридичних і фізичних осіб та складати акти, за результатами таких перевірок.

В свою чергу, відповідно до ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Системний аналіз наведених правових норм надає підстави для висновку про те, що ГУ Держгеокадастру у Київській області наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

При цьому, об'єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Крім того, з наведених правових норм вбачається, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок.

При цьому, після скасування наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 лютого 2013 року № 104 та від 12 липня 2012 року № 424, порядок проведення перевірки суб'єктів господарювання у сфері дотримання законодавства щодо охорони та використання земель має здійснюватися відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Водночас, Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до 31 грудня 2018 року встановлено мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. У числі органів, на яких не поширюється дія даного Закону, орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, не визначено (статті 6 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав проводиться органом державного нагляду (контролю) за погодженням Державної регуляторної служби.

Для погодження орган державного нагляду (контролю) подає Державній регуляторній службі копію відповідного звернення фізичної особи та обґрунтування необхідності проведення перевірки. Державна регуляторна служба розглядає подані документи та надає погодження або вмотивовану відмову у наданні погодження протягом п'яти робочих днів з дня надходження відповідних документів.

Разом із тим, відповідач здійснив перевірку із порушенням встановленої законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» процедури.

Як зазначено в акті перевірки, суть виявленого порушення полягає у знятті та перенесенні родючого шару ґрунту з належної позивачу на праві оренди земельної ділянки без отримання на це спеціального дозволу. Зняття та перенесення родючого шару ґрунту, проводиться в процесі виконання будівельних робіт, і є особливим видом діяльності, що здійснюється суб'єктом господарювання. При даному конкретному порушенні земельна ділянка не могла бути самостійним предметом перевірки. Предметом перевірки не є земельна ділянка, а господарська діяльність позивача з використанням цієї ділянки.

Отже, доводи відповідача про те, що в питаннях контролю за використанням земель слід керуватись виключно Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», є помилковими.

Так, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 10.07.2018 року по справі № 818/1511/17, порядок проведення перевірки суб»єктів господарювання у сфері дотримання законодавства щодо охорони та використання земель має здійснюватись відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною п»ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів також акцентує увагу, що недотримання ГУ Держгеокадастр у Київській області під час здійснення перевірки вимог чинного законодавства, порушує один із складових принципу верховенства права - принцип правової визначеності.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

У рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 Конституційний Суд України вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Крім того, стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб'єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об'єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Оскільки, предметом даного позову є лише визнання протиправними дії суб»єкта владних повноважень в частині порушення процедури проведення перевірки, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування судового рішення і задоволення позовних вимог.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Разом з тим, щодо суті встановлених під час перевірки порушень колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст.168 Земельного кодексу України ґрунти земельних ділянок є об'єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Тобто,чинне законодавство України чітко визначає необхідність отримання відповідного дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок незалежно від його родючості та кількісного складу гумусу.

Крім того, колегія суддів підкреслює, що з наданої позивачем технічної документації (а.с.50 на звороті) вбачається, що: «Оскільки кількісний шар гумусу в верхньому шарі земельної ділянки з кадастровим номером №:09003:0064 складає 1,75%, ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) земельної ділянки не є родючим і не підлягає зняттю», тобто, в самій технічній документації чітко вказано, що ґрунт не підлягає зняттю.

Колегія судів звертає увагу, що встановлені даним судовим рішенням певні процесуальні порушення з боку Головного управління Держгеокадастру у Київській області під час проведення перевірки жодним чином не нівелюють і не спростовують сам факт наявності виявлених в ході перевірки порушень норм земельного законодавства України щодо належного користування земельними ділянками, які є об'єктом особливої охорони.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна Лтд» задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року - скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна Лтд» задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Київській області, що полягають у порушенні порядку (процедури) здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель у формі перевірки дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна Лтд» вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки з кадастровим номером №:09003:0064.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 08.02.2019.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк