Справа № 1640/2888/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 р.Справа № 1640/2888/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 29.10.18 року по справі № 1640/2888/18

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, в якому, після уточнення позовних вимог, просила суд: визнати протиправною бездіяльності відповідача, оформлену наказом від 01 червня 2016 року № 42/2 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є "нікчемними", в частині визнання нікчемним переказу коштів (транзакції) на суму 90129,14 грн., здійсненого ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача № НОМЕР_1; зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення рахунку позивача № НОМЕР_1 на суму 15904,51 грн., до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року було залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський".

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення рахунку № НОМЕР_1 на суму 15904,51 грн (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот чотири) гривні (п'ятдесят одна) копійка, що належить ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гаранутвання вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг", ст. 2 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вона, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Позивач та її представник надали до суду заяву, в якій просили провести розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10 травня 2016 року між позивачем (Сторона-1) та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (Сторона -2) укладено договір "Суперкапітал" (новий) (з виплатою процентів в кінці строку) № 980-024-000235545, за змістом пунктів 1.1 та 1.2 якого Стороною-1 передаються у власність Стороні-2 кошти в сумі 15807,77 грн., а остання сплачує Стороні-1 проценти у безготівковій формі на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський" та повертає Стороні-1 кошти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський" /а.с. 30/.

Наявною матеріалах справи копією платіжного доручення від 10 травня 2016 року № 1364656 підтверджується внесення позивачем готівки в сумі 15807,77 грн. на поточний рахунок в банку та перерахування цієї суми в безготівковій формі відповідно до умов договору № 980-024-000235545 з банківського рахунку позивача на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" /а.с. 31/.

Згідно з наданою відповідачем випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року на поточний рахунок позивача 19 травня 2016 року відбулось надходження коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у сумі 15807,77 грн. (повернення коштів згідно з договором № 980-024-000235545 від 10 травня 2016 року) та в сумі 96,74 грн. (оплата процентів за договором № 980-024-000235545 від 10 травня 2016 року) /а.с. 77/.

У подальшому на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року за № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року по 22 червня 2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Наказом Уповноваженої особи від 24 травня 2016 року № 27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Наказом від 01 червня 2016 року № 42/2 Уповноваженою особою затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 2, за яким встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у загальному розмірі ,74 грн. у відповідності до положень пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на підставі частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких трансакцій /а.с. 98/.

У зв'язку із цим позивача включено до переліку фізичних осіб, по яким встановлено нікчемність правочинів (трансакції) по перерахуванню коштів від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр).

Докази направлення позивачу повідомлення про вищезазначені обставини в матеріалах справи відсутні.

Судом встановлено, що позивачем надіслано на адресу ПАТ "Банк Михайлівський" заяву з вимогою про його включення до Переліку вкладників, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За результатами розгляду вказаної заяви ПАТ "Банк Михайлівський" повідомив позивача про те, що переказ коштів (трансакцій) в розмірі 96,74 грн. з призначенням платежу "оплата процентів за договором 980-024-000235545 від 10 травня 2016 року" та у розмірі 15807,77 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором 980-024-000235545 від 10 травня 2016 року" на рахунок позивача № НОМЕР_1, здійснений 19 травня 2016 року є нікчемним.

Не погодившись із вищевикладеною позицією відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили, що укладений з позивачем договір банківського вкладу (депозиту) був спрямований на завдання шкоди державі. Повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів за договором № 980-024-000235545 від 10 травня 2016 року на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено 19 травня 2016 року, що підтверджено залученою до матеріалів справи випискою банку. Отже, кошти в сумі 15904,51 грн. на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ "Банк Михайлівський". Таким чином, відповідачем протиправно не було включено рахунок позивача № НОМЕР_1 на суму 15904,51 грн., до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на 2 роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року ОСОБА_1./а.с. 108-109/. З 05 вересня 2016 року Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку призначено Волкова О.Ю.

З 15 липня 2016 року розпочато виплати гарантованої суми вкладникам ПАТ "Банк Михайлівський".

В підпунктах 3, 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції станом на момент початку виплат гарантованої суми вкладникам) визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Згідно з частиною 1 статті 3 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

В абзаці першому частини першої статті 26 цього ж Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

З аналізу договору "Суперкапітал" (новий) (з виплатою процентів в кінці строку) № 980-024-000235545 від 10 травня 2016 року, судом встановлено, що останній укладено позивачем з третьою особою. Кошти позивача в сумі 15807,77 грн. перераховані на користь ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та за своєю природою не були вкладом у розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Так, статтею 2 зазначеного Закону визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За таких обставин, на сплачені позивачем на користь третьої особи через рахунок, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський" не поширювалися гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції станом на 15 липня 2016 року.

З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому, Верховною Радою України 15 листопада 2016 року було прийнято зміни до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" поширив на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк (ПАТ "Банк Михайлівський"), що виступив повіреним за відповідним договором гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Однак, більшість ошуканих вкладників мали прямі договори з небанківською фінансовою установою афілійованою з банком ПАТ "Банк Михайлівський" .

Таким чином, для вирішення питання повернення коштів усіх ошуканих вкладників необхідно поширити гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на позику або вклад до небанківської фінансової установи афілійованої з банком за відповідним договором.

19 листопада 2016 року вступили в силу положення силу приписи пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15 листопада 2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Відтак, вищевказані законодавчі зміни прирівняли позивача до вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом з моменту набрання законної сили Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг", але за окремою процедурою звернення до ПАТ "Банк Михайлівський" у формі подання заяви та необхідного пакету документів.

Судом встановлено, що позивачем надіслано на адресу ПАТ "Банк Михайлівський" заяву з вимогою про його включення до Переліку вкладників, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За результатами розгляду вказаної заяви ПАТ "Банк Михайлівський" повідомив позивача про те, що переказ коштів (трансакцій) в розмірі 96,74 грн. з призначенням платежу "оплата процентів за договором 980-024-000235545 від 10 травня 2016 року" та у розмірі 15807,77 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором 980-024-000235545 від 10 травня 2016 року" на рахунок позивача № НОМЕР_1, здійснений 19 травня 2016 року є нікчемним.

Колегія суддів зазначає, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами урегульовано Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 названого Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

У зв'язку з набранням законної Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" кошти, які надійшли від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський", є вкладом, а на позивача поширюються гарантії вкладників щодо відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду. До того ж матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ПАТ "Банк Михайлівський" повідомив позивача про непоширення на кошти, передані ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", відповідних гарантій.

Так, відповідно абзацу 2 пункту 15 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яка прирівняна до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Іншої процедури станом на момент розгляду справи чинним законодавством не передбачено.

За приписами частин 1-3 статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує зокрема перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодування вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

За приписами пункту 2 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року № 14, Фонд складає на підставі переліку уповноваженої особи реєстр відшкодування вкладникам для здійснення виплат (Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Судом встановлено, що уповноваженою особою було сформовано та передано до Фонду перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду по ПАТ "Банк Михайлівський", з 15 липня 2016 року Фондом затверджено Загальний реєстр відшкодування вкладникам для здійснення виплат, розпочато виплати гарантованої суми вкладникам. У зв'язку з невлкюченням позивача до переліку вкладників останнього невключено і до Загального реєстру, що підтверджується матеріалами справи та письмовими поясненнями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Водночас, згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Зважаючи на те, що позивача прирівняно до вкладника, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно вказав на те, що Уповноважена особа мала подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 для її включення до Загального реєстру.

Суд також зважає, що рішення, оформлене наказом від 01 червня 2016 року № 42/2, в частині визнання нікчемними операцій від 19 травня 2016 року щодо переказу коштів (транзакцій) в розмірі ,74 грн. на рахунок 12160 фізичних осіб, прийнято під час дії тимчасової адміністрації.

Відповідно до частини другої статті 38 вказаного Закону, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Таким чином, уповноважена особа Фонду наділена розпорядчими повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Колегія суддів зазначає, що таке право не є абсолютним, а кореспондує з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Так, за приписами частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Саме на ці положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа посилається як на підставу визнання нікчемним переказу коштів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача в ПАТ "Банк Михайлівський".

Разом із тим, уповноваженою особою не зазначено, яким чином переказ коштів, ініційований ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на користь позивача, має відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Відповідні доводи не підтверджені жодним належним та допустимим доказом та ґрунтуються виключно на припущеннях.

Положення статті 1058 Цивільного кодексу України, статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, передбачають можливість зарахування коштів на вкладний рахунок фізичної особи іншими особами.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивачі не могли знати про встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження. Протилежного відповідачем не доведено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно вказав на те, що постанова Правління Національного банку України від 22 грудня 2015 року № 917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27 квітня 2016 року № 295/БТ змінами стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Відповідно до частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

У випадку, якщо правочин порушує публічний порядок, він є нікчемним у відповідності до вимог статті 228 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Суд зазначає, що для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідною умовою є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Як зазначено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватись вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Натомість, відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили, що укладений з позивачем договір банківського вкладу (депозиту) був спрямований на завдання шкоди державі.

Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частиною третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як свідчать матеріали справи повернення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів за договором № 980-024-000235545 від 10 травня 2016 року на поточний рахунок позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" здійснено 19 травня 2016 року, що підтверджено залученою до матеріалів справи випискою банку. Отже, кошти в сумі 15904,51 грн. на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ "Банк Михайлівський".

Обираючи належний спосіб ефективного відновлення порушених прав позивача, суд виходить з такого.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення КСУ від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 та від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над неправомірним втручанням у право кожної людини.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом із цим, як визначено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем суду таких доказів не надано.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладом в ПАТ "Банк Михайлівський" та зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення рахунку позивача № НОМЕР_1 на суму 15904,51 грн. до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року по справі 1640/2888/18 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 року по справі № 1640/2888/18 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 12.02.2019 року