Справа № 760/27947/18
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2019-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Солом»янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

представника позивача- ОСОБА_5

представника відповідача- Войцеховської П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській обл. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 49 від 20 липня 2018 року, а провадження в справі закрити.

Посилається в позові на те, що з 05 червня 2018 року по 18 червня 2018 року відповідачем проводилася документальна планова виїзна перевірка її, як фізичної особи-підприємця, за результатами якої складено Акт № 529/10-36-13-04/НОМЕР_1 від 23 червня 2018 року, в якому зазначалося про встановлення порушень вимог податкового законодавства за період діяльності з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року.

Даний Акт нею був отриманий 03 липня 2018 року.

29 червня 2018 року нею також було отримано повідомлення від 25 червня 2018 року, яким відповідач запрошує її 05 липня 2018 року о 12:00 год. з»явитися з питань складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. ст. 164-1, 165-1 КУпАП.

Оскільки повідомлення було отримано нею значно раніше, ніж акт перевірки, вона не мала достатньо часу для підготовки пояснень щодо виявлених порушень, у зв'язку з чим в телефонному режимі просила призначити іншу дату.

05 липня 2018 року посадовою особою відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення № 58, який було отримано нею 09 липня 2018 року.

Вказаний протокол не містить її пояснень, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в ньому не зазначається суть вчиненого адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність були вчинені особою та час їх вчинення.

Розгляд справи по зазначеному адміністративному протоколу відбувся 20 липня 2018 року, на який вона з'явилася, але розгляд справи відбувся без її участі, про що її було повідомлено головним державним ревізором-інспектором Лисюк Р.А., яку вона завчасно повідомила про своє прибуття і яка повідомила її очікувати розгляду.

З вказаною постановою вона не погоджуюся, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки була прийнята з порушенням норм законодавства.

Постанова не містить опису обставин, що були встановлені під час розгляду справи.

У протоколі та в подальшому і у винесеній постанові не зазначена частина статті КУпАП, за якою вона притягається до адміністративної відповідальності, зазначено лише те, що відповідальність передбачена ст. 164-1 КУпАП, що унеможливлює накладення стягнення.

Окрім того, у протоколі не відображено рішення про причини об'єднання порушення за 2015 рік та 2017 рік, зважаючи, що це не триваючі правопорушення.

Вважає, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, сплинув встановлений ст. 38 КУпАП строк притягнення особи до адміністративної відповідальності та встановлений ст. 254 КУпАП строк для складанняпротоколу, а тому відповідачем неправомірно складено протокол про адміністративне правопорушення за правопорушення, передбачене ст. 164-1 КУпАП.

За таких обставин вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про притягнення її до адміністративної відповідальності - закриттю.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Зазначила, що відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності відповідачки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 по 31 грудня 2017 року.

За результатами перевірки був складено акт, у якому були відображені виявлені порушення, а саме порушення ч. 1 ст. 164 КУпАП, п.2 ч.1 ст.7, ст.8, ч. 2 ст. 9 3акону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», пп.8 пп.9 п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність» затвердженого наказом Міністерство доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року № 481та п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України.

Головним державним ревізором-інспектором відділу планування контрольно-перевірочної роботи та контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб і самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області Панчак М.А. повідомленням №2747/Н/10-36-13-04 від 25 червня 2018 року було запрошено позивачку на 05 липня 2018 року на 12:00 годину до кабінету №508 на складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст 164 та ч. 1 ст. 165 КУпАП.

В повідомлені були зазначені адреса, дата, час та місце підписання протоколу про адміністративне правопорушення, але позивачка за заначеною адресою не з'явилася.

Вважає, що зі сторони ГУ ДФС у Київській області під час здійснення перевірки, направлення позивачу запрошення, складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення норм чинного законодавства порушено не було, а тому просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, Головним управлінням ДФС у Київській області з 05 червня 2018 року по 18 червня 2018 року проводилася документальна планова виїзна перевірка діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період часу з 01 січня 2015 по 31 грудня 2017 року.

За результатами перевірки був складений Акт № 529/10-36-13-04/НОМЕР_1 від 23 червня 2018 року.

05 липня 2018 року відносно позивачки головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-пеервірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Кивській області Панчак М.А. був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.164-1 КУпАП.

З протоколу вбачається, що пояснення особою, відносно якої складено протокол, не надано.

Представник позивачки в судовому засіданні зазначила, що остання не мала можливості надані такі пояснення, оскільки запрошення для складання протоколу нею було отримано 29 червня 2018 року, а Акт перевірки 03 липня 2018 року.

20 липня 2018 року заступником начальника Головного управління ДФС у Київській області Міюц О.О. відносно позивачки була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164-1 КУпАП, пп.8 пп.9 п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність», затвердженого наказом Міністерство доходів і зборів України від 16 вересня 2013 року № 481та п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України.

/ а.с.32 ; 35 /

Зі змісту протоколу від 05 липня 2018 року №58 про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення вищезазначених норм було виявлено при проведенні планової документальної перевірки позивачки, за результатами якої було складено акт № №529/10-36-13-04/НОМЕР_1 від 23 червня 2018 року.

В зазначеному Акті, окрім інших порушень, уповноваженою особою відповідача встановлено періоди порушення позивачкою норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року.

/ а.с. 10 - 27 /

Відповідно до ст. 164-1 КУпАП неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі від п'яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у тому числі, при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Враховуючи викладене вище, а також те, що платник єдиного внеску зобов'язаний нараховувати та сплачувати єдиний внесок щомісячно, не пізніше 20 числа наступного місяця, правопорушення передбачене ст. 164-1 КУпАП, не має ознак триваючого правопорушення.

Останнім з встановлених податковою перевіркою періодів, у якому позивачкою було порушено порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, є грудень 2017 року, тому передбачений ст. 38 КУпАП двомісячний строк мав обчислюватись не від дати складання акту податкової перевірки 23 червня 2018 року, а від дати вчинення самого правопорушення.

Таким чином, на час винесення постанови № 49 від 20 липня 2018 року про накладення адміністративного стягнення сплинув встановлений ст.38 КУпАП строк притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивачки від 05 липня 2018 року №58 вбачається, що його форма та зміст вимогам закону не відповідає.

Крім того, стаття 164-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку подання декларації про доходи та ведення обліку доходів і витрат.

Частиною 1 даної статті передбачена відповівадьність за неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку.

Частина 2 даної статті передбачає відповідальність за такі ж дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

В розділі Ш Акту перевірки містяться висновки, встановлені в процесі перевірки, допушених позивачкою порушень вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В той же час, за які саме порушення, викладені в висновках, відповідальність за які передбачена ст.164-1 КУпАП, позивачка була притягнута до адміністративної відповідальності, в постанові не зазначено, а лише приведено перелік допущених нею в господарській діяльності порушень законів та підзаконних нормативних актів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова про накладенн адміністративного стягнення повинна містити, в тому числі, опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;прийняте у справі рішення.

Зі змісту постанови вбачається, що вона не відповідає вимогам закону, і які саме допущені позивачкою порушення, за які передбачена адміністративна відповідальність за ст.164-1 КУпАП, стали підставою для застосування адімнінстративного стягнення, в постанові не приведено.

Крім того, частина 1 статті 164-1 КУпАП тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а частина 2- накладення штрафу у розмірі від п'яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З постанови відносно позивачки вбачається, що вона піддана адміністративному стягненню за ст.164-1 КУпАП в вигляді штрафу в розмірі 51, 00 гр., а сплатити зобов»язана штраф у розмірі 510, 00 гр.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Представник позивачки в судовому засіданні зазначила, що відповідач як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і при винесенні постанови позбавив її гарантованого законом права надати свої пояснення та спростувати наявність у її діяльності порушень вимог закону.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, не заперечувала обставин складання Акту та направлення його позивачці, порядку та строку направлення запрошення для складання протоколу, де позивачка мала б можливість надати свої пояснення, та порядку розгляду цього протоколу в її відстуності.

Крім того, представник відповідача не спростувала явку позивачки за викликом для розгляду справи, та її розгляду в її відстуності.

Відповідно до ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За змістом ст.249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи ці обставини, суд вважає права позивачки при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушеними.

За таких обставин суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки і в частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо неї.

Керуючись ст.ст.7,9, 38, 164-1, 246, 247, 249, 250, 251,254,256,283, 286, 293, 295 КУпАП, України, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 244, 245,246, 250, 251 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністратий позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №49 від 20 липня 2018 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.164-1 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2019 року.

Суддя: Л. А. Шереметьєва