Справа № 679/1812/16-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/1812/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Базарник Б.І.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

06 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лисої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року (проголошено в м. Нетішин, повний текст складено 05.10.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому (зі змінами позовних вимог від 14.02.2017) просив визнати протиправними та скасувати розпорядження відповідача №105951, прийняті 08.10.2013 року, а також визнати протиправним та скасувати повідомлення №42/п-10 від 02.09.2016 року про перерахунок пенсії ОСОБА_2

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому просила суд подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року без змін.

Позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін входячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 14 лютого 2008 року Хмельницькою МСЕК позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок загального захворюванню довічно, у зв'язку з чим останньому призначено пенсію по інвалідності.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області 07 липня 2011 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік та виплатити різницю недоплаченої пенсії, починаючи з 01.01.2011 року з подальшою виплатою в таких розмірах до наступного перерахунку, з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання рішення суду від 07 липня 2011 року управлінням Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області видано розпорядження №105951 від 13.09.2011 року, яким позивачу встановлено пенсію по інвалідності в розмірі 90% пенсії за віком.

В подальшому, за заявою ОСОБА_2 відповідачем з 01 травня 2012 року проведено перерахунок пенсії.

В липні 2016 року позивач звернувся з проханням надати йому копію Розпорядження про перерахунок у відповідь на що отримав лист №42/П-10 від 02 вересня 2016 року.

Зі змісту вказаного вище листа встановлено, що з 01 травня 2012 року позивачу було здійснено перерахунок стажу відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно поданої позивачем заяви від 24.04.2012 року, станом на 01 травня 2012 року трудовий стаж ОСОБА_2 становить 30 років 0 місяців 0 днів та додатковий стаж 11 років 7 місяців 7 днів, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності відповідно 0,56138, розмір пенсійної виплати станом на 01.05.2012 року склав 3031,45 грн., тобто: (1650,43 грн. (середній заробіток по народному господарству за 2009 р.) х 3,50348 (індивідуальний коефіцієнт заробітку) = 5782,25 грн. (заробіток для обчислення пенсії) х 0,56138 (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35) = 3246,04 грн. (основний розмір пенсії) + 122,24 грн. (доплата за понаднормативний стаж 16р 764 грн. %) = 3368,28 грн. * 90% (для обчислення пенсії по інвалідності ІІ групи) = 3031,45 грн.).

На виконання рішення Нетішинського міського суду від 07 липня 2011 року по справі №2-а-1469/11/2211, управлінням було проведено перерахунок пенсії позивача та встановлено новий розмір пенсії в сумі 2860,25 грн.

В свою чергу рішення Нетішинського міського суду від 07 липня 2011 року по справі №2-а-1469/11/2211 скасовано Вінницьким апеляційним адміністративним судом на підставі постанови від 23.01.2013 року.

За цих підстав відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 08 жовтня 2013 року та встановлено розмір пенсії, який становив 2685,82 грн.

Не погоджуючись з такою відповіддю та розпорядженнями відповідача від 08 жовтня 2013 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідь надана позивачу не являється індивідуальним актом чи рішенням, а оскаржувані розпорядження прийняті на підставі постанови суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується із вказаною позицією суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положення щодо реалізації конституційного права на пенсійне забезпечення врегульовано Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Відповідно до пункту 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2013 року надійшла на адресу відповідача 1 вересня 2013 року про що свідчить відповідний штамп на копії постанови (а.с. 24).

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2013 року набула законної сили відповідно до положень ч.10 ст. 183-2 та ч. 5 ст. 254 КАС України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що Управління пенсійного фонду України Хмельницької області правомірно та в межах наданих повноважень здійснило перерахунок розміру пенсії позивача на підставі постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2013 року та прийняло розпорядження №105951 від 08 березня 2013 року.

Крім цього, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що лист відповідача є рішенням суб'єкту владних повноважень, оскільки пенсійним органом ніяких рішень за заявою позивача не приймалось. Лист Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №42/П-10 від 02 вересня 2016 року не є юридичною формою рішення владного органу, оскільки в межах компетенції управління актами правової дії є розпорядження або рішення керівника органу.

При цьому, відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява ОСОБА_2 про призначення пенсії була розглянута в межах звернення громадян.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 лютого 2019 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.