Справа № 802/1481/16-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

12 лютого 2019 року

справа №802/1481/16-а

адміністративне провадження №К/9901/35450/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року у складі судді Дмитришеної Р.М.

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2017 року у складі колегії суддів Матохнюка Д.Б., Боровицького О.А., Сапальтової Т.В.

у справі № 802/1481/16-а

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - платник податків, позивачу справі) звернувся до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2016 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 14727,08 грн, та № про збільшення суми грошового зобов'язання зі сплати військового збору в сумі 1104,54 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2017 року, позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 19 вересня 2016 року № та №.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися з того, що позивачем вірно визначено загальний оподаткований дохід за 2015 рік відповідно до положень статті 177 Податкового кодексу України, а тому податкові повідомлення - рішення від 19 вересня 2016 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

У лютому 2017 року відповідачем подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій він, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та положення пунктів 177.2, 177.3 статті 177, підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1. пункту 214.1 статті 214, підпунктів 1.2, 1.3, пункту 16.1 підрозділу 10 Розділу 20 Податкового кодексу України, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В касаційній скарзі податковий орган наполягає на необхідності включення до складу доходу податку на додану вартість та акцизного податку.

У запереченні на касаційну скаргу податкового органу позивач посилаючись на її необґрунтованість, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

23 лютого 2017 року Вищим адміністративним судом України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача після усунення недоліків цієї скарги, визначених ухвалою цього суду від 07 лютого 2017 року, справу № 802/1481/16-а витребувано з Вінницького окружного адміністративного суду.

21 березня 2017 року справа № 802/1481/16-а надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

07 березня 2018 року справа № 802/1481/16-а разом з матеріалами касаційного провадження №К/9901/35450/18 передані з Вищого адміністративного суду України до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Здійснюючи касаційний перегляд оскаржуваних судових рішень, Суд вважає, що зазначеним вимогам закону такі судові рішення відповідають з огляду на наступне.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що податковим органом винесено наказ від 18 липня 2016 року №928 про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 07 вересня 2016 року №934/1305/НОМЕР_2 "Про результати документальної планової виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року " (далі - акт перевірки).

У ході проведеної перевірки податковим органом встановлені порушення пунктів 177.2, 177.3 статті 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за 2015 рік в сумі 11781,66 грн. внаслідок заниження загального річного оподаткованого доходу за 2015 рік на суму 58908,32 грн обумовленим не віднесенням до його складу податку на додану вартість та акцизного податку та підпунктів 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму військового збору за результатами 2015 року в сумі 883,63 грн.

19 вересня 2016 року на підставі акта перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 11781,66 грн основного платежу та штрафні санкції в сумі 2945,42 грн., і №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в розмірі 883,63 грн. основного платежу та штрафні санкції - в сумі 220,91 грн.

За приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент здійснення перевірки) передбачено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 177.3 статті 177 Податкового кодексу України для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до положень пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, чинної до 01 січня 2016 року, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Суд зазначає, що акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є доходом Державного бюджету, а не підприємця, оскільки витрати по його сплаті не є такими, що належать до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів від провадження господарської діяльності. Подальше законодавче врегулювання цього питання посвідчує правомірність доводів позивача, прийнятих судами попередніх інстанцій.

Враховуючи наведене, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності прийняття податкового повідомлення рішення від 19 вересня 2016 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 14727,08 грн.

Крім того, відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що тимчасово до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Положеннями підпунктів 1.1., 1.2 пункту 16-1 платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно до статті 162 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачем вірно визначено загальний оподаткований дохід за 2015 рік відповідно до положень статті 177 Податкового кодексу України, а тому податкове повідомлення - рішення від 19 вересня 2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в розмірі 883,63 грн основного платежу та штрафні санкції в сумі 220,91 грн, також є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки позивачем вірно визначено та відповідно до діючого на той час законодавства загальний оподаткований дохід за 2015 рік.

Суд визнає, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2017 року у справі № 802/1481/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер