Справа № 1240/2540/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2540/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Шеховцової А.С.,

та представників сторін:

від позивача - Ковальової О.В.,

від відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу № 1240/2540/18 за позовом Сєвєродонецької міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сєвєродонецької міської ради (далі - Позивач) до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) в якому позивач просить:

- зобов'язати відповідача знести за власні кошти самочинно збудовані будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою від 27 серпня 2018 року позовну заяву Сєвєродонецької міської ради було залишено без руху з встановленням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (т.1 а.с. 71-72).

Ухвалою від 14.09.2018 після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження в зазначеній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с. 1-2).

Позов мотивовано тим, що на підставі вимоги Сєвєродонецької місцевої прокуратури від 18.09.2017 № 9024, відповідно до абзацу 9 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», посадовими особами відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради (далі - Відділ) та на підставі наказу від 03.10.2017 № 03-10/17 і направлення на проведення позапланової перевірки від 03.10.2017 № 03-10 з 03.10.2017 по 16.10.2017 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті «Самовільно збудовані будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2».

За результатами позапланової перевірки встановлено, що самовільно збудовані будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2, збудовано на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети та за відсутності документа, що надає право на виконання будівельних робіт, а також експлуатація самовільно збудованої будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2, а саме: нежитлової будівлі колишньої теплиці з господарськими блоками, яка реконструйована ОСОБА_2 у двоповерховий житловий будинок з котельною та горищем відбувається без реєстрації документів, що дають право на експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що є порушенням вимог частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 12 постанови від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

Позивач стверджував, що Відповідачем не було отримано дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції самовільно збудованої будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що свідчить Постанова від 10.03.2011 № 101, видана заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській області Біджосян Г.К. про накладення штрафу на підставі пункту 3 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також послався на порушення Відповідачем ряду норм, встановлених ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва» та не усунення ОСОБА_2 в добровільному порядку порушень містобудівного законодавства, у зв'язку із чим посадовою особою Відділу було видано припис б/н від 28.03.2018 про виконання вимог припису б/н від 05.01.2018, а у разі не виконання - усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самовільно збудованих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2, у строк 60 днів з моменту складання припису, а саме: до 28.05.2018.

Зазначив, що припис від 28.03.2018 б/н було направлено на адресу Відповідача рекомендованим листом з повідомленням від 28.03.2018 ВПЗ - 4 № 909 та останнім у встановлений термін не повідомив про виконання Припису.

02.07.2018 посадовими особами Відділу здійснено візуальне обстеження самовільно збудованої будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2.

Під час візуального обстеження самовільно збудованої будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що вимоги пункту 2 припису б/н від 28.03.2018, а саме: «усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самовільно збудованих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2» не виконано, що є порушенням вимог абзацу 4 пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

Відповідач в судові засідання 04.10.2018 (т.1 а.с. 101), 18.10.2018 (т.1 а.с. 122), 16.11.2018 (т.1 а.с. 136) не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином (т.1 а.с. 120, 135).

03.12.2018 в судове засідання 04.12.2018 надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі у зв'язку із хворобою, яке було задоволено ухвалою суду від 04.12.2018 (т.1 а.с. 191-193).

16.01.2019 Відповідач надав відзив, у якому зазначив, що фактичні обставини викладені у позові визнає частково, з правовою оцінкою не погоджується повністю, також повністю не визнає позов (т.1 а.с 198-220).

Щодо фактичних обставин зазначив, що позивачем факти та події, які мали місце та мають значення для справи і входять до предмета доказування, викладені неповно, однобоко, спотворено, що у свою чергу приводить до невірного уявлення про фактичні обставини та створює хибне уявлення про обґрунтованість позову.

З приводу спотворення обставин зазначив, що будівля теплиці, яку він придбав, була двоповерхова та другий поверх цієї будівлі він лише реконструював.

Стверджував, що Позивач вдається до підміни понять шляхом заміни терміну «самовільна реконструкція» на «самочинне будівництво» з метою безпідставного примушення застосувати вимоги статті 376 ЦК України, в частині зобов'язання знести самовільну забудову.

У зв'язку з чим наголосив, що придбане ним за договором купівлі- продажу нерухоме майно, не є самочинним в розумінні положень статті 376 ЦК України, оскільки, крім іншого, Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» була здійснена державна реєстрація його права власності на спірне нерухоме майно, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є офіційним визнанням державою за ним права власності на спірне нерухоме майно.

Стверджував, що згідно з договором купівлі-продажу комунального майна - споруди теплиці з господарським блоком та окремого господарського блоку від 30.08.2002, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 1-3440, Фонд комунального майна Сєвєродонецької міської ради продав, а ПБКФ «Владис» купила комунальне майно - споруду колишньої теплиці з господарським блоком та окремий господарський блок, що розташовані за адресою: м.Сєвєродонецьк, АДРЕСА_2 (згодом зазначеним об'єктам нерухомості була присвоєна нова поштова адреса: АДРЕСА_2).

При цьому на пропозицію суду не надав інформації про присвоєння нової адреси АДРЕСА_2.

У відзиві на позов, з приводу земельної ділянки зазначив, що 30.07.2010 між Сєвєродонецькою міською радою та ПБКФ «Владис» було укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого міськрада передала в оренду ПБКФ «Владне» земельну ділянку загальною площею 0,1055 га, кадастровий НОМЕР_2. Відповідні рішення Сєвєродонецької міської ради, які, стали передумовою та підставою для виділення земельної ділянки ПБКФ «Владис» - не визнані недійсними.

В подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2010, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., реєстр № 2940, ПБКФ «Владис» продала, а Позивач купив нежитлову будівлю, розташовану за адресою АДРЕСА_2. Вказаний договір зареєстровано в Комунальному підприємстві «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації». Із посиланням на вимоги пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначив, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі зазначеного стверджував, що є власником нерухомого майна щодо якого заявлені вимоги про знесення.

Із посиланням на вимоги частини другої статті 377 ЦК України, частини другої статі 120 Земельного кодексу України стверджував, що разом із придбаною будівлею до нього перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розташована будівля, відповідно Сєвєродонецька міська рада протиправно розірвала договір оренди землі від 30.07.2010 року, укладений з ПБКФ «Владис».

Стверджував, що позивач по різним надуманим причинам, незважаючи на неодноразові звернення, відмовляється оформити право користування земельною ділянкою, на якій розташоване придбане мною нерухоме майно.

Так у позові з приводу земельної ділянки позивач зазначає, що згідно з генеральним планом, затвердженим у 1994 році (звертаю увагу на рік), ні земельній ділянці кадастровий НОМЕР_2 передбачена загальноосвітня школа.

У зв'язку з чим звернув увагу суду на те, що 11.12.2007 тридцять другою сесією Сєвєродонецької міської ради було прийнято рішення № 1644, яким:

- ПБКФ «Владис» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянка під будівлю колишньої теплиці з господарськими блоками за адресою м.

Сєвєродонецьк, АДРЕСА_2;

- у відділу освіти Сєвєродонецької міськради вилучена земельна ділянка площею 0,1055 га на якій розташовано будівлю колишньої теплиці з господарськими блоками.

Рішенням господарського суду Луганської області від 18.10.2017 у справі №913/665/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.12.2017, відмовлено у задоволенні позову керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури про визнання незаконним та скасування рішення Сєвєродонецької міської ради від 11.12.2007 № 1644 «Про передачу в оренду земельної ділянки ПБКФ «Владис».

На підставі зазначеного стверджував, що десять років тому назад було змінено цільове призначення спірної земельної ділянки, яка була вилучена у відділу освіти Сєвєродонецької міської ради та передана в оренду ПБКФ «Владис», зазначене рішення відділ освіти не оспорив, у задоволенні позову прокурора про визнання незаконним рішення відповідача від 11.12.2007 № 1644 про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, її вилучення та передача в оренду - відмовлено.

03.10.2018 Позивач надав клопотання про долучення додаткових доказів щодо його реєстрації та повноважень посадових осіб державної-архітектурної інспекції (т.1 а.с. 83-100).

04.10.2018 Позивач подав клопотання про долучення додаткових доказів зокрема договору оренди, пояснення Відповідача та інформацію про останнього (т.1 а.с. 105-119).

У зв'язку із необхідністю отримання додаткових доказів, зокрема щодо місця реєстрації Відповідача, ухвалою суду від 18.10.2018 були витребувані додаткові докази та продовжено строк підготовчого засідання (т.1 а.с. 124).

30.10.2018 на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (т.1 а.с. 134-135).

26.11.2018 Позивач разом із заявою надав додаткові докази щодо проведення перевірок, притягнення Відповідача до адміністративної відповідальності, рішення сесії про відмову в надані дозволу на розробку проекту землеустрою від 06.11.2017 № 1708, та рішення судів у цивільній справі з приводу оскарження рішення сесії (т.1 а.с. 140-188).

04.12.2018 у зв'язку із хворобою Відповідача провадження у справі було зупинено та 17.01.2019 було поновлено провадження у справі (т.1 а.с. 193, 221),

10.01.2019 Позивач надав додаткові докази - довідку про відсутність звернень із заявою про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (т.1 а.с. 226),

Ухвалою суду від 25.01.2019 відмовлено в задоволені клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним судом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права на набуття в довгострокову оренду земельної ділянки, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (т.1 а.с. 243).

30.01.2019 Позивач надав світлини спірного будинку та диск з відеозаписом перевірки (т.2 а.с. 2-9, 26), Відповідач також надав світлини (т.2 а.с. 10-14), та Інвентаризаційну справу без номеру (т.2 а.с. 15-25)

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що за зверненням прокуратури, у період з 03.10.2017 по 16.10.2017 проведена перевірка за адресою АДРЕСА_2, під час якої встановлено фактичне проведення реконструкції двоповерхової теплиці у двоповерховий будинок та зміна функціонального призначення нежитлової споруди у житловий будинок. Був замінений скляний дах на металевий, фундамент викладений цеглою. На виконання вимог діючого законодавства забудовник не надав повної інформації про розміри будинку та його призначення. Більш детальні обставини шляхом візуального огляду встановлені не були. У зв'язку із тим, що власник не допустив їх до приміщення не змогли встановити геометричні розміри приміщення зовні та в середині з метою їх порівняння з первісною спорудою.

За результатами перевірок Відповідачу неодноразово направлялись приписи, та за їх невиконання останній притягувався до адміністративної відповідальності.

Роботи з реконструкції були виконані без оформлення дозвільної документації зокрема декларації про початок робіт, технічного нагляду, об'єкт не введений в експлуатацію, за що Відповідача також було притягнуто до адміністративної відповідальності. Стверджувала, що неодноразове невиконання приписів, проведення будівництва на земельній ділянці без оформлення права власності або користування земельною ділянкою, зміна цільового призначення, свідчить про самочинне будівництво та є підставою для його знесення за рахунок Відповідача.

Представник позивача стверджував, що замість скляної конструкції даху був зроблений повний другий поверх та мансарда дах, яких виконаний з відповідних конструкцій та металочерепиці. В наслідок реконструкції змінилось функціональне призначення, оскільки у власність була придбана теплиця тобто нежитлове приміщення, яке реконструйоване у житловий будинок.

Додатково послався на пояснення представника ОСОБА_2 в апеляційній інстанції у цивільній справі № 428/77/18, де останній зазначив про зміну цільового призначення з нежитлового приміщення - теплиці на житловий будинок (т.1 а.с. 183).

При цьому пояснив, що детально розміщення спірної будівлі на земельній ділянці, яка є фактично шкільним подвір'ям, під час перевірки не досліджувалось оскільки земельна ділянка не виділялась, досліджувався лише факт самовільного будівництва.

Відповідач позов не визнав. Додатково до обставин зазначених у відзиві, суду пояснив, що спірну нежитлову споруду у 2002 році фірма «Владис», власником якого він є, придбала у фонду державного майна. Будівля із господарськими спорудами, до та після купівлі продажу у 2002 році, використовувалась підприємством «Владис» у комерційних цілях, оскільки підприємство фактично одноособово виконувало всі ремонтні роботи у закладах освіти міста Сєвєродонецька, обслуговувало 37 закладів освіти. В спірній будівлі та господарських спорудах фактично розміщались працівники, майстерні, автомобілі, які в свою чергу використовувались для вищезазначених цілей.

У 2010 році за договором купівлі-продажу придбав спірну нежитлову будівлю у власної фірми «Владис». Після придбання, орієнтовно у 2012 році, у зв'язку із руйнуванням, замінив скляний дах на покрівлю з металочерепиці. Стверджував, що цільове призначення не змінював, будівлю можливо, за бажанням, використовувати для вирощування будь-яких рослин. При цьому пояснив, що на другому поверсі обладнав «молельну» кімнату (кімната для відправлення церковних обрядів), бібліотеку, особистий кабінет, вбиральню, великий хол. На першому поверсі розміщена майстерня, стіл для гри на більярді. В будинку та на подвір'ї постійно мешкають собаки та кішки. Стверджував, що первісні геометричні розміри будівлі не змінював, перебудову не здійснював, відповідно відсутні підстави для добровільного повернення будівлі в первинний стан.

Після дослідження світлин пояснив, що земельну ділянку, на якій розташовані будівля та господарськи споруди огородив парканом, виконав роботи з утеплення будівлі зовні, оклеїв кімнати шпалерами, в будинку наявна оргтехніка зокрема магнітофон, телевізор, стіни прикрашені світлинами актора ОСОБА_6, що на його думку не свідчить про зміну цільового призначення будівлі.

Визнав, що в період проведення чисельних перевірок, будь-які його права на використання земельної ділянки, на якій розташовані будівля та споруди, не були оформлені, на разі тривають судові спори з приводу оформлення права на користування земельною ділянко, справа знаходиться на розгляді у Верховному Суді.

Під час відтворення у судовому засіданні відеозапису перевірки, яка мала місце в жовтні 2017 року, прокоментував, що спочатку разом із працівником Державної архітектурно-будівельної інспекції (ДАБІ) підійшли до школи потім до огородженої парканом спірної будівлі. Таким чином, пояснив, що вхід на його подвір'я здійснюється через подвір'я школи. Також пояснив, що дійсно працівник ДАБІ оглядав подвір'я, при цьому до будинку його не пустив.

На пропозицію суду не навів будь-яких ознак теплиці в будівлі, оглянутій працівником контролюючого органу та наявній на відеозапису. Під час дослідження відеозапису, на якому чітко зображений димохід, який виходить з будівлі, змінив раніше надані пояснення щодо опалення будівлі електрообігрівачами та пояснив, що в будівлі вмонтована котельна, яка опалюються дровами, детально пояснив про будівництво твердого покриття даху з металочерепиці замість скляного в наслідок чого збільшилась висота будівлі на 2,5 метра, обладнав наявні входи до будівлі відповідними захисними навісами, прибудував сходи на вході. Розмір будівлі становить 13 м на 16 м внутрішня площа орієнтовно складає 240 кв. м. Стверджував, що господарські споруди були наявні на час купівлі продажу у 2010 році добудував лише вольєр для собаки.

Пояснив, що із приписами, які складали працівники Державної архітектурно-будівельної інспекції, був ознайомлений, але їх не виконав у зв'язку із неможливістю оформлення документів на право користування земельною ділянкою. Постанови про застосування штрафів не оскаржував, штрафи сплачував, бо йому обіцяли виправити ситуацію.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-80 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Позивач - Сєвєродонецька міська рада (ідентифікаційний код 26204220), зареєстрована як юридична особа за адресою: 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби народів, будинок 32 (т.1 а.с. 85).

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується інформацією, зазначеною в паспорті, довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, відповіді відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради (т.1 а.с. 116-118, 131).

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280), визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Сєвєродонецька міська рада зареєстрована в якості юридичної особи та в контексті вимог статті 5 Закону № 280 є органом місцевого самоврядування (т.1 а.с. 85).

Згідно із пунктом На підставі пункту7 частини першої статті 4 КАС України суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 4 статті 5 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно зЗгідно із пунктом 5 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах у тому числі за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

При цьому визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно із пунктом 7 статті 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 24.11.2016 № 968 затверджено Положення про відділ державного архітектурного-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради (т.1 а.с. 63-67).

Закон України від 20.05.1999 № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон № 687-ХІV) визначає правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності і спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 687-ХІV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Закон України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону № 3038-VI органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 13 Закону № 687-XIV визначено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, відповідно до пункту 1 якого ДАБІ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За змістом статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у взаємозв'язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень.

Цей припис є обов'язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв'язку з його невиконанням.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю діє як суб'єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, такий орган, наділений контролюючими функціями, видає припис, який є обов'язковим до виконання і може бути оскаржений до суду. Оскільки дії щодо видання припису є публічно-правовими, то й подальше звернення до суду уповноваженого суб'єкта з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта зумовлено правовідносинами публічно-правового характеру.

З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги звернення до суду одного суб'єкта владних повноважень - органу місцевого самоврядування, на підставі матеріалів переданих іншим суб'єктом владних повноважень - органом державного архітектурно-будівельного контролю, суд прийшов до висновку, що спір, який є предметом цього розгляду, є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованого об'єкта містобудування.

З приводу спірних правовідносин судом встановлені наступні обставини. 30.08.2002 між Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради та директором будівельно-комерційної фірми «Владис» ОСОБА_2 (Відповідачем у справі), був укладений договір купівлі-продажу майна - споруди теплиці з господарським блоком та окремого господарського блоку, загальною площею 323,9 кв.м, на підставі довідки характеристики від 29.08.2002 № 2269 (т.1 а.с. 202-203, далі - Договір від 30.08.2002).

Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 17.06.2003 № 1052 нежитловій будівлі (колишній теплиці СШ № 18), що належить БКФ «Владис» та розташована в 82 мікрорайоні в районі СШ № 18 за адресою АДРЕСА_2 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 12).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 11.12.2007 № 1644 приватній будівельно-комерційній фірмі «Владис» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівлю колишньої теплиці з господарськими блоками за адресою АДРЕСА_2. Змінено цільове призначення земельної ділянки, на якій розташовано будівля колишньої теплиці з господарськими блоками середньої школи № 18, площею 0,1055 га за адресою: АДРЕСА_2, виключено її з земель громадського призначення та включено до земель комерційного використання. Вилучено у міського відділу освіти частину земельної ділянки площею 0,1055 га, на якій розташовано будівля колишньої теплиці з господарськими блоками середньої школи АДРЕСА_2, після вилучення площа земельної ділянки складає 3,8821 га, та передано в довгострокову оренду, строком на 25 (двадцять п'ять) років, приватній будівельно-комерційній фірмі «Владис» земельну ділянку кадастровий НОМЕР_2 площею 0,1055 га (1055 кв.м) за адресою АДРЕСА_2, за рахунок земель, які знаходились в користуванні міського відділу освіти. Цільове призначення земельної ділянки - землі комерційного використання (під будівлю колишньої теплиці з господарськими блоками). Зобов'язано приватну будівельно-комерційну фірму «Владис» в двотижневий термін укласти у письмовій формі договір оренди земельної ділянки та надати для організації державної реєстрації в Управління земельних ресурсів у м. Сєвєродонецьк Луганської області (т.1 а.с. 13-14).

18 жовтня 2017 року Господарським судом у справі № 913/665/17, залишеним без змін рішенням Апеляційної інстанції, відмовлено у задоволені позову прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Сєвєродонецької міської ради від 11.12.2007 № 1644 «Про передачу в оренду земельної ділянки ПБКФ «Владис» (т.1 а.с. 213-220, далі - рішення у справі № 913/66).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 22.04.2009 № 3111 відмінено рішення Сєвєродонецької міської ради від 11.12.2007 № 1644 «Про передачу в оренду земельної ділянки ПБКФ «Владис» у зв'язку з невиконанням п. 4 вказаного рішення. Земельну ділянку зараховано до земель резервного фонду (т.1 а.с. 15).

22 липня 2010 року рішенням Сєвєродонецької міської ради № 4326 скасовано рішення Сєвєродонецької міської ради від 22.04.2009 № 3111, зобов'язано ПБКФ «Владис» в двотижневий термін укласти у письмовій формі договір оренди землі, згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого рішенням сесії міської ради від 11.12.2007 № 1644 та надати його для організації державної реєстрації в Управлінні держкомзему у м. Сєвєродонецьк Луганської області (т.1 а.с. 21).

На підставі вказаного рішення 30.07.2010 між Сєвєродонецькою міською радою та Приватною будівельно-комерційною фірмою «Владис» було укладено договір оренди землі № 05, відповідно до якого в оренду передано земельну ділянку - землі комерційного використання (під споруди теплиці з господарським блоком та окремого господарського блоку), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,1055 га, в тому числі: капітальна одноповерхова будівля - 0,0366 га, під проходами, проїздами та площадками - 0,0689 га строком на 25 (двадцять п'ять) років (т.1 а.с. 16-18).

Таким чином, земля передана для комерційного використання без зазначення права будівництва чи то реконструкції, разом із одноповерховою будівлею.

10 серпня 2010 року між Приватною будівельно-комерційна фірмою «Владис» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, а саме: нежитлової будівлі (колишньої теплиці) з господарськими блоками, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, відчужуване нерухоме майно складалось з: А-1Н; А-2Н; а, а1, а2 - нежитлова будівля (колишня теплиця), цегляна, загальною площею 208,6 кв.м; Б, б - господарський блок, цегляний, загальною площею 33,3 кв.м; В - господарський блок, цегляний, загальною площею 31,4 кв.м; 2-6 огорожа; І - замощення (т.1 а.с. 20, 208-209, далі - Договір від 10.08.2010).

Частина друга пункт 1.2 Договору від 10.08.2010 містить інформацію про передачу земельної ділянки підприємству «Валдис», та не передбачає будь-яких прав Відповідача на земельну ділянку.

01.09.2010 земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 була передана в натурі із земель Сєвєродонецької міської ради Приватній будівельно-комерційній фірмі «Владис» відповідно до Акту передачі-прийняття земельної ділянки в натурі (т.1 а.с. 19).

Договір оренди землі та акт її передачі, які підписані безпосередньо перед та після укладання Договору купівлі-продажу від 10.08.2010, не є предметом спору у справі та оцінюються судом лише як докази передачі земельної ділянки під спірною будівлею у 2010 році фірмі «Владис», та відсутності оформлених у встановленому порядку прав Відповідача на відповідну земельну ділянку. В контексті вимог частини четвертої статті 78 КАС України суд приймає до уваги, що тотожні обставини встановлені у рішенні Господарського суду Луганської області № 913/665/17.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради № 512 від 28.04.2011 «Про припинення права користування на земельні ділянки» припинено Приватній будівельно-комерційній фірмі «Владис» право оренди на земельну ділянку площею 0,1055 га (1055 кв.м), надану під споруди теплиці з господарським блоком та окремого господарського блоку, рішеннями сесій міської ради від 11.12.2007 № 1644, від 22.04.2009 № 3111, від 22.07.2010 № 4326 за адресою: АДРЕСА_2, зі згоди землекористувача та розірвано договір оренди землі від 30.07.2010 № 05 з Приватною будівельно-комерційною фірмою «Владис» (т.1 а.с. 24, далі - Рішення Сєвєродонецької міської ради від 28.04.2011 № 512).

Рішення Сєвєродонецької міської ради від 28.04.2011 № 512 не скасовано, враховується судом як належний та допустимий доказ який разом з Договором від 10.08.2010 свідчить про відсутність оформлений в установленому порядку прав Відповідача на земельну ділянку з кадастровим № 05.

У 2017 році ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецької міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під нежитлове приміщення з господарськими блоками, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 з відповідним пакетом документів.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 06.11.2017 № 1708 відмовлено ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки зі зміною цільового призначення під нежитлову будівлю (колишня теплиця) з господарськими блоками за адресою: АДРЕСА_2 із посиланням на вимоги статті 123 ЗК України та статті 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». В рішенні також зазначено про невідповідність розміщення будівлі та території закладу освіти та генеральному плану забудови міста (т.1 а.с. 171, далі - Рішення 1708).

ОСОБА_2 оскаржив рішення № 1708 до Сєвєродонецького міського суду.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 27.04.2018 у справі № 428/77/18 відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання рішення від 06.11.2017 №1708 недійсним; визнання права на набуття в дострокову оренду земельної ділянки загальною площею 0,1055га, кадастровий НОМЕР_2, яка розташована за адресою: Луганська область, АДРЕСА_2, мікрорайон 82, на якій розташоване нерухоме майно, придбане на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2010 та яка необхідна для обслуговування зазначеного об'єкту нерухомості; зобов'язання в місячний термін зі дня набуття чинності рішенням суду змінити цільове призначення спірної земельної ділянки із «землі комерційного використання» на «землі житлової та громадської забудови» та оформити, шляхом укладання договору оренди право користування земельною ділянкою площею 0,1055 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий НОМЕР_2; стягнення судового збору у розмірі 1920,00 грн (т.1 а.с. 172-178, далі - Рішення № 428/77/18 від 27.04.2018).

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 25.09.2018 рішення №428/77/18 від 27.04.2018 залишено без змін та набрало чинності (т.1 а.с. 179-187).

Згідно із частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням суду від 27.04.2018 у справі № 428/77/18 встановлено, що будівля, належна позивачу ОСОБА_2 знаходиться на території навчального закладу. Предметом спору у зазначеній цивільній справі є правомірність прийнятого Сєвєродонецькою міською радою Луганської області рішення від 06.11.2017 № 1708 та наявність у ОСОБА_2 права на набуття в довгострокову оренду спірної земельної ділянки під належним йому об'єктом нерухомого майна (т.1 а.с. 175). Належна ОСОБА_2 будівля, яка за правовстановлюючими документами являється нежитловою будівлею (колишньою теплицею) з господарськими блоками, а фактично являється житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, знаходиться на території освітнього закладу - СЗШ № 18 (т.1 а.с. 177).

Таким чином, рішенням суду у справі № 428/77/18 встановлено знаходження спірної будівлі на території навчального закладу та переобладнання нежитлової у житлову будівлю.

При вирішенні питання щодо користування та виділення земельної ділянки суд керується наступним законодавством.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській області від 10.03.2011 № 105 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за пунктом 3 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (т.1 а.с. 23).

Відповідач визнав зазначений факт та пояснив, що постанову не оскаржував, штраф сплатив.

Статтею 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва.

Частиною третьою статті 96 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, якщо подання такого повідомлення є обов'язковим, а також наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт.

17 січня 2017 року Батьківська рада БО «Стратегія і розвиток СЗШ № 18», ГО «Відродження сходу», ПП Приватна юридична фірма «ЛОРНЕТ» звернулись з заявою до голови Сєвєродонецької міської ради про застосування заходів впливу з проханням порушити питання на засіданні найближчої відповідної комісії Сєвєродонецької міської ради із запрошенням ініціаторів даної заяви та фахівців з відділу управління власності, архітектури та земельних відносин, щодо законності знаходження в межах шкільного двору приватної новобудови, щодо здійснення відповідних дій направлених на забезпечення безпеки життя та здоров'я осіб, що відвідують СЗШ № 18 м. Сєвєродонецька, надати відповідь на питання нормального забезпечення навчального процесу в школі, за умови постійною порушення власником будинку санітарних норм, норм добросусідства, норм взаємної поваги по відношенню до оточуючих (т.1 а.с. 25).

Сєвєродонецькою місцевою прокуратурою 18.09.2017 за вих. № 9024 на адресу начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради направлено лист з проханням вирішити питання про проведення в межах наданих повноважень перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності ОСОБА_2 під час будівництва будинку на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2, а також факту самовільного будівництва вказаної споруди (т.1 а.с. 26-27).

Наказом начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради від 03.10.2017 № 03-10/17 спеціалісту І категорії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_8 доручено провести позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті «Самовільно збудовані будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2», визначено термін проведення перевірки протягом десяти робочих днів в період з 03.10.2017 по 16.10.2017 (т.1 а.с. 28).

На підставі вказаного наказу та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 03.10.2017 № 03-10 (т.1 а.с. 29) спеціалістом І категорії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_8 03.10.2017 по 16.10.2017 проведено позапланову перевірку державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Під час проведення перевірки був присутній відповідач ОСОБА_2

За результатами проведеної перевірки складено акт № 9, яким встановлено, що Відповідачем на об'єкті «Самовільно збудовані будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2» порушено вимоги статті 31, пункт 1 частини першої статті 34, частини восьмої 8 статті 39 ЗУ № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 13 постанови КМУ від 13.04.2011 № 466, пункту 12 Постанови КМУ від 13.04.2011 № 461, пункту 2 «Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури» Постанови КМУ від 11.07.2007 № 903, частини першої статті 9 ЗУ №687-ХVІ «Про архітектурну діяльність», а саме: будівельні роботи з реконструкції об'єкту замовник виконав без реєстрації документів, що дають право на виконання таких робіт, експлуатація об'єкта відбувається без реєстрації документів, що дають право на експлуатацію зазначених будівництвом об'єктів, замовник не забезпечив здійснення технічного нагляду під час проведення будівельних робіт, замовник здійснив будівництво об'єкту: без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації, замовник не забезпечив здійснення авторського нагляду під час проведення будівельних робіт (т.1 а.с. 32-36).

12.10.2017 Спеціалістом І категорії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким відповідачем порушено ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яке полягало в порушенні експлуатації об'єкта, а саме нежитлової будівлі колишньої теплиці з господарськими блоками, яка реконструйована ОСОБА_2 у двоповерховий житловий будинок з котельною та горищем без реєстрації документів, що дають право на експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що є порушенням вимог частини восьмої статті 39 ЗУ № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 12 постанови КМУ від 13.04.2011 №461; відсутності в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів було встановлено, що дані зареєстрованих документів, які свідчать про готовність до експлуатації об'єкту будівництва за вищевказаною адресою станом на 11.10.2017. ОСОБА_2 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 17.10.2017 о 10.00 год, що засвідчено підписом відповідача (т.1 а.с. 30-31).

Приписом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради від 12.10.2017 відповідача зобов'язано вчинити дії, передбачені законодавством щодо введення об'єкту в експлуатацію в строк до 15.12.2017, вказаний припис отриманий відповідачем особисто, про що свідчить його підпис (т.1 а.с. 37).

За результатом розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17.10.2017 № 1, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною дев'ятою статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Вказана постанова відповідачем отримана 17.10.2017 (т.1 а.с. 38-39).

Наказом начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради від 15.12.2017 № 15-12/17 спеціалісту І категорії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_8 та головному спеціалісту відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Шевченко В.П. доручено провести позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті «Самовільно збудовані будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2», визначено термін проведення перевірки протягом десяти робочих днів в період з 18.12.2017 по 29.12.2017.

На підставі вказаного наказу та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 15.12.2017 № 15-12 спеціалістом І категорії відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_8 та головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Шевченко В.П. з 18.12.2017 по 29.12.2017 проведено позапланову перевірку виконання вимог припису від 12.10.2017 б/н та встановлено, що на час перевірки вказаний припис відповідачем не виконано, порушення у сфері містобудівної діяльності не усунуто. За результатами перевірки складено акт проведення позапланової перевірки № 20. Під час проведення перевірки був присутній відповідач ОСОБА_2 (т.1 а.с. 42-46).

В судовому засіданні Відповідач визнавав факт проведення перевірки, пояснив, що підстави та правомірність її проведення не оскаржував.

Головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Шевченко В.П. 29.12.2017 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким виявлено невиконання законних вимог (припису б/н від 12.10.2017) посадових осіб відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради, абз.4 п. 14 Постанови КМУ від 23 травня 2011 року № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно- будівельного контролю». У пункті 8 протоколу зазначено, що під час перевірки «самовільно збудованих будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2. На виконання вимог статті 77 КАС України Відповідачем не надана проектна, дозвільна та будь яка технічна документація зазначена у пунктах 3-5 протоколу (т.1 а.с. 40). ОСОБА_2 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 12.01.2018 о 10.00 год, що засвідчено підписом відповідача (т.1 а.с. 40-41).

Стаття 188-42 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою начальника відділу державно-архітектурної інспекції від 12.01.2018 року справ про адміністративне правопорушення закрито із посиланням на вимоги пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування закриття провадження в постанові від 12.01.2018 зазначено, що Відповідач оскаржив рішення Сєвєродонецької міської ради № 1708 про відмову надані земельної ділянки в довгострокову оренду, у зв'язку із чим Відповідачем вчиняються дії направлені на виконання припису та відсутній у останнього прямого чи непрямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, встановлено відсутність у діях замовника складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП (т.1 а.с. 144-146).

В контексті пункту 4 статті 78 КАС України постанова від 12.01.2018 не є рішенням суду в оцінюється разом з іншими доказами. При оцінці постанови від 12.01.2018 суд приймає до уваги, що у протоколі від 29.12.2017 та постанові від 12.01.2018 зафіксований факт самовільного будівництва будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2 та відсутня інформація про виконання припису б/н від 12.10.2017, який в свою чергу містить інформацію про самовільне будівництво (т.1 а.с. 37).

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскарження Відповідачем рішення Сєвєродонецької міської ради № 1708 не спростовує обставин встановлених у приписі б/н від 12.10.2017, протоколі від 29.12.2017 та постанові від 12.01.2018 про самовільне будівництво будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2.

05.01.2018 уповноваженою особою відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради був складений Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким Відповідача зобов'язано виконати вимоги припису б/н від 12.10.2018, а саме: отримати документи, що дають право на експлуатацію закінчених будівництвом об'єкт «Самовільно збудовані будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2» в строк до 05.03.2018. Вказаний припис отриманий відповідачем 12.01.2018 особисто, про що свідчить його підпис (т.1 а.с. 47).

В судовому засіданні Відповідач визнав факт отримання Припису, пояснив, що Припис не оскаржував та не виконав оскільки не оформлені права на земельну ділянку.

28.03.2018 уповноваженими особами відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради був складений Припис, яким відповідача зобов'язано виконати вимоги припису від 05.01.2018 б/н, а саме: оформити документи, що дають право на експлуатацію закінчених будівництвом об'єкт «Самовільно збудовані будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2», у разі невиконання припису від 05.01.2018 б/н усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самовільно збудованих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 в строк до 28.05.2018 (т.1 а.с. 48-49).

Вказаний припис надіслано відповідачу поштою листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та отримано ним 31.03.2018 (т.1 а.с. 50).

В судовому засіданні Відповідач визнав факт отримання Припису, пояснив, що Припис не оскаржував та не виконав оскільки не оформлені права на земельну ділянку.

Наказом начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради від 04.06.2018 № 04-06/18 провідним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_8 та головному спеціалісту відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Шевченко В.П. доручено провести позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті «Самовільно збудовані будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_2», визначено термін проведення перевірки протягом десяти робочих днів в період з 13.06.2018 по 25.06.2018.

На підставі вказаного наказу та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 04.06.2018 № 04-06 провідним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_8 та головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Шевченко В.П. з 13.06.2018 по 25.06.2018 проведено позапланову перевірку виконання вимог припису від 28.03.2018 № б/н та встановлено, що на час перевірки вказаний припис відповідачем не виконано, порушення у сфері містобудівної діяльності не усунуто. За результатами перевірки складено акт проведення позапланової перевірки № 42. Під час проведення перевірки відповідач ОСОБА_2 присутнім не був (т.1 а.с. 51-55).

02.07.2018 головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Шевченко В.П., в присутності провідного спеціаліста відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_8, заступника начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради Новодрана Д.П проведено візуальне обстеження за адресою АДРЕСА_2 із здійсненням фото фіксації на фотоапарат NIKON Coolpix L 340 black (інв. №11371122). За результатами якого встановлено, що виконані роботи з реконструкції житлового двоповерхового будинку (колишньої теплиці) за адресою: АДРЕСА_2 (далі - Об'єкт). На момент проведення візуального обстеження об'єкту припис б/н від 28.03.2018 про усунення виявлених порушень вимог законодавства не виконаний. Під час проведення заходу встановити місцезнаходження ОСОБА_2 не виявилось можливим, у зв'язку з його відсутністю на Об'єкті, про що складено акт візуального обстеження та зроблено фотознімок (т.1 а.с. 57, 58).

Державні-будівельні норми «Склад та зміст проектної документації на будівництво» встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури (далі - ДБН А.2.2-3:2014)

ДБН А.2.2-3:2014, серед іншого встановлює наступні терміни, вжиті в цих будівельних нормах, та визначення позначених ними понять.

Згідно із п.1.1. «будівництво» - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва.

Згідно із пунктом 3.21. ДБН А.2.2-3:2014 «реконструкція» це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджу- вальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності)

В судовому засіданні Відповідач не оспорював обставин встановлених під час перевірки та зазначених у приписах, суду пояснив, що приписи та постанови про застосування штрафу не оскаржував, оскільки вважав за можливе виправити ситуацію після оформлення права користування земельною ділянкою.

Під час офіційного з'ясування обставин Відповідач визнав, що на світлинах наданих Позивачем зображений спірний будинок розташований на території школи (т.2 а.с. 3-8), та не заперечував, що на світлині датованій 23.05.1997, роздрукованій з мережі інтернет зображена будівля теплиці у первинному вигляді (т.2 а.с. 9).

Не зважаючи на низьку якість світлин, наданих Відповідачем, останні містять ознаки оздоблень та обладнань притаманних для житлових будівель (т.2 а.с. 10-14).

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 3038-VI забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 34 Закону № 3038-VI виконання будівельних робіт можливо лише після подання повідомлення про початок робіт.

Згідно із статтею 35. № 3038-VI після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем не надано жодного доказу виконання зазначених норм закону № 3038-VI.

Приймаючи до уваги, що Відповідачем не оскаржені підстави призначення перевірок, факти їх проведення, обставини зафіксовані під час перевірок та прийняті за результатами перевірок акти реагування суд погоджується із твердженням Позивача, що під час відповідних перевірок фахівцями ДАБІ були зафіксовані порушення Відповідачем вимоги статті 31, пункт 1 частини першої статті 34, частини восьмої статті 39 ЗУ № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності», пункт 13 постанови КМУ від 13.04.2011 № 466, пункт 12 Постанови КМУ від 13.04.2011 № 461, пункт 2 «Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об'єкта архітектури» Постанови КМУ від 11.07.2007 № 903, частину першу статті 9 ЗУ № 687-ХVІ «Про архітектурну діяльність», а саме: будівельні роботи з реконструкції об'єкту замовник виконав без реєстрації документів, що дають право на виконання таких робіт, експлуатація об'єкта відбувається без реєстрації документів, що дають право на експлуатацію зазначених будівництвом об'єктів, замовник не забезпечив здійснення технічного нагляду під час проведення будівельних робіт, замовник здійснив будівництво об'єкту: без належним чином розробленої та затвердженої проектної документації, замовник не забезпечив здійснення авторського нагляду під час проведення будівельних робіт.

Відповідно до пунктів «а», «б», «в» частини першої статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

Згідно з частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин.

Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до положень частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді м Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною третьою статті 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань, використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною другою статті 5, частиною першої статей 16, 17, частинами першою - третьою статті 18, частиною другою статті 24, статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування. Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахування державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях. Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських га приватних інтересів. План зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

З урахуванням зазначеного законодавства, справи № 428/77/18, суд дійшов висновку, що Сєвєродонецька міська радаСєвєродонецької міської приймаючи рішення від 06.11.2017 № 1708 керувалась Генеральним планом м. Сєвєродонецька, затвердженим рішенням сесії міської ради від 26.04.1994 № 717, в якому не передбачено можливості забудови спірної земельної ділянки за адресою: Луганська область, АДРЕСА_2, оскільки дана ділянка є територією навчального закладу і наявна невідповідність намірів забудови даної земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (Генеральному плану м. Сєвєродонецька). Рішення Сєвєродонецької міської ради народних депутатів від 26.04.1994 № 177 «Про затвердження генерального плану м. Сєвєродонецька» є чинним та не оскаржувалось.

Згідно із інформацією, зазначеною у листі Сєвєродонецької міської ради від 12.07.2018 № 103, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1055 га, за адресою: АДРЕСА_2, за цільовим призначенням віднесена до земель комерційного використання, станом на 12.07.2018 не надана у власність або користування (т.1 а.с. 58).

У листі відділу містобудування та архітектури Сєвєродонецької міської ради від 19 липня 2018 року за вих. № 295 зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 згідно з генеральним планом м. Сєвєродонецька, затвердженого рішенням Сєвєродонецької міської ради народних депутатів від 26.04.1994 № 717, передбачена загальноосвітня школа. На частину території мікрорайону № 82, де розташовані самовільно збудовані будівлі, детальний план та план зонування території відсутні (т.1 а.с. 60, 61).

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що Відповідачу та Приватній будівельно-комерційній фірмі «Владис» земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 для забудови не виділялась.

Договір від 30.08.2002 не містить будьякого визначення щодо права користування земельною ділянкою на якій розміщена будівля.

На виконання вимог частини першої статті 77 КАС України та пропозицію суду Відповідач не надав технічну характеристику та технічний паспорт придбаного об'єкта а також документи на право користування земельною ділянкою на якій розміщена будівля теплиці станом на 30.08.2002.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127 затверджена інструкція про порядок проведення інвентаризації об'єктів нерухомого майна (далі - Інструкція № 127).

Згідно із пунктом 1 Інструкція № 127 визначає механізм проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна всіх форм власності, що здійснюють суб'єкти господарювання, і діє на всій території України.

Пунктом 2 Інструкції № 127 визначено, що технічний паспорт це документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об'єкта, ім'я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об'єкт нерухомого майна, відомості щодо суб'єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб'єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна.

Таким чином, надану Відповідачем інвентаризаційну справу без номеру з датою складання 12.07.2002 року суд не ототожнює з технічним паспортом, оскільки вона не прошита, не пронумерована та містить іншу назву.

Згідно із пунктом 2 Інструкції № 127 інвентаризаційна справа це сукупність матеріалів технічної інвентаризації, що характеризують об'єкт нерухомого майна і які є підставою для надання інформації про такий об'єкт. Інвентаризаційна справа має свій інвентаризаційний номер, який надає зберігач.

Відсутність інвентаризаційного номеру позбавляє суд можливості визнати надану Відповідачем інвентаризаційну справу як належний доказ, як відповідний документ.

Відповідачем надана інвентаризаційна справа без номеру з датою складання 12.07.2002 (т.2 а.с. 15-25), яка максимально наближена до договору від 30.08.2002.

В контексті вимог пункту 2 Інструкції № 127, надану Відповідачем інвентаризаційну справу суд не ототожнює з технічним паспортом оскільки це повинні бути різні документи, таким чином технічний паспорт не наданий.

Приймаючи до уваги ті обставини, що Інвентаризаційна справа без номеру з датою складання 12.07.2002, не прошита, не пронумерована, міститьзазначені дефекти щодо повноти інформації, зокрема очевидним є знищення повного тексту штампу (т.2 а.с. 20), відсутність повного по кожному поверху плану, суд приймає до увагисуд та враховує лише наявну в нійінвентаризаційній справі інформацію щодо геометричних розмірів, таназв приміщень як технічну характеристику об'єкту.

Зокрема в оціночному акті будівлі зазначено дата будівництва 1989 рік, дата складання акту 12.07.2002, об'єм будівлі 240,6 кв. м., об'єм теплиці 80 кв. м. та відсутня інформація про другий поверх (т.2 а.с. 18).

Зазначену Інвентаризаційну справу Відповідач подав як суцільний документ. Зазначені судом дефекти в частині відсутності номеру справи, нумерації аркушів їх прошивки носять не формальний характер, а мають суттєве значення для оцінки доказу, оскільки наступні аркуші справи містять дату складання 04.02.2008 (т.2 а.с. 20-24).

Візуальним оглядом, без застосування спеціальних приладів та знань, встановлено та не заперечувалось учасниками, що аркуші справи т.2 а.с. 20-24 виконані на папері іншої якості, при цьому аркуш 20 містить очевидні ознаки неповноти інформації у вигляді обрізання штампів.

Аркуші 21, 22 містять відмітки про самовільну забудову. Відповідач не пояснив суду причини розбіжностей в датах, відсутність повної інформації, відмітку «самовільна забудова» та беззаперечну розбіжність в об'ємі між інвентаризаційною справою, договором від 30.08.2002, переліком переданого майна.

У Договорі від 10.08.2010 нежитлова будівля (колишньої теплиці) зазначена у розмірі 208,6 кв м; Б, б - господарський блок, цегляний, загальною площею 33,3 кв. м; В - господарський блок, цегляний, загальною площею 31,4 кв. м; 2-6 огорожа; І - замощення (т.1 а.с. 20, 208).

На виконання вимог статті 77 КАС України та пропозиції суду, Відповідач не надав будь-якої технічної документації до договору від 10.08.2010.

Згідно із наданим Позивачем журналом внутрішніх обмірів та розрахунків площ першого поверху від 04.06.2010 на першому поверсі розташовані вісім кімнат, сходова клітина, коридор, вбиральня, загальною площею 195 кв. м (т.1 а.с. 246).

Продовження журналу датовано 04.02.2008 та містить інформацію про сходову клітину другого поверху площею 13,6 кв.м та загальну площу будинку 208,6 кв. м (т.1 а.с 247).

Площа будівлі 208.6 кв. м кореспондується із площею зазначеною Договорі від 10.08.2010.

Наданий Позивачем поверхневий план від 12.07.2002 містить інформацію про 11-ть об'єктів без назви, загальною площею 198,45 кв. м. (т.1 а.с. 248), що фактично відповідає площі першого поверху 195 кв. м. зазначених у журналі внутрішніх обмірів від 04.06.2010 (т.1 а.с. 246).

Згідно із поясненнями представника позивача у поверхневому плані від 12.07.2002 року на 2-му поверсі відображена сходова клітина розміром 13,6 кв.м та теплиця розміром 49,6 кв.м (т.1 а.с. 248). Зазначені розміри та найменування об'єктів кореспондується із розмірами та назвами об'єктів зазначеними в експлікації, наданій Відповідачем (т.2 а.с. 24).

Порівняння інформації наявній у зазначених журналах обмірів, планах схемах, експлікації, беззаперечно свідчить, що на момент укладання договору від 30.08.2002 року максимальній розмір теплиці складав 49,6 кв.м.

Держані будівельні норми України «Теплиці та парники» (ДБН В.2.2-2-95) поширюються на проектування нових та реконструкцію діючих тепличних підприємств, окремих теплиць і парників для вирощування різних видів сільськогосподарської продукції.

Пунктом 1.11. ДБН В.2.2-2-95 визначена класифікація теплиць за функціональними, технологічними, та іншими ознаками пов'язаними із часом експлуатації, засобами опалення… з метою вирощування овочів, розсади, квіток, селекції, тощо.

Надана сторонами вибіркова технічна та правовстановлююча документація не містить жодних класифікаційних ознак теплиці крім назви частини будівлі максимальною площею 49.6 кв.м.

Порівняльний аналіз договорів купівлі продажу та наявної технічної документації беззаперечно свідчить, що за договором від 30.08.2002 площа будівлі складала 259,2 кв.м, за договором від 10.08.2010 розмір будівлі - 208,6 кв.м, тобто зменшився на 50.6 кв.м.

Різниця в розмірі фактично відповідає розміру безпосередньо теплиці станом на 12.07.2002 - 49,6 кв.м.

Таким чином, на час укладання договору купівлі продажу від 10.08.2010 конструкція теплиці була відсутня.

Згідно із поясненнями Відповідача скляний дах був замінений на дах з металочерепиці з відповідною опорною конструкцією, що в свою чергу із сукупністю з іншими доказами свідчить про реконструкцію теплиці та зміну цільового призначення спірної будівлі.

З урахуванням вищевикладеного, суд критично оцінює твердження Відповідача про відсутність реконструкції та зміни цільового призначення теплиці та правомірності будівництва будівель та споруд за адресою АДРЕСА_2.

Сторони просили розглянути справу на підставі наявних доказів, та зазначили, що у них відсутні інші докази які мають значення для вирішення справи по суті.

На виконання вимог статті 77 КАС Відповідачем не надано будь-яких документів дозвільного характеру на будівництво або реконструкцію спірної будівлі або правомірність проведення зазначених робіт.

В контексті вимог пункту 5 статті 376 ЦК України ОСОБА_2 не звертався із позовом про визнання права власності та не є власником земельної ділянки, на якій знаходяться спірні будівлі.

Наявність висновків у технічній документації, у тому числі складеній фахівцями бюро-технічної інвентаризації, матеріалах чисельних перевірок про самовільне будівництво будівлі та споруд за адресою АДРЕСА_2, відсутність права на земельну ділянку до початку будівництва свідчить про самочинне будівництво зазначених спірних будівель.

За таких обставин Позивачем доведений факт самочинного будівництва будівлі та споруд за адресою: АДРЕСА_2 - на території школи, що суперечить суспільним інтересам.

В контексті предмету спору договори купівлі продажу від 30.08.2002 та від 10.08.2010 не спростовують встановлених судом обставин про самовільне будівництво будівлі та споруд за адресою: АДРЕСА_2.

Приймаючи до уваги невизнання Відповідачем факту самочинного будівництва, що свідчить про неможливість добровільного усунення ним порушень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки відповідно до частини другої статті 139 КАС України у справах, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а суду не надано доказів понесення позивачем таких витрат.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Сєвєродонецької міської ради (місце знаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби народів, буд. 32, ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1) про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_2 знести за власні кошти самочинно збудовані будівлю та споруди за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 07 лютого 2019 року.

Суддя С.М. Чиркін