Справа № 813/4979/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3435/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року у справі № 813/4979/17 за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Крутько О.В. в м. Львові Львівської області 27.09.2018.2018 року, повний текст судового рішення складено 04.10.2018 року), -

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (далі - Держгеонадр, позивач) звернулася з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» (далі - відповідач, ТзОВ «ЯЗУБМ») про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 16.10.2007 року № 4420.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відповідачем було порушено законодавство у сфері надрокористування та не усунуто такі порушення, що, на думку позивача, є підставами для анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 16.10.2007 року № 4420 згідно ст. 26 Кодексу України про надра та п. 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (далі - Порядок № 615).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в мотивувальній частині з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Державна служба геології та надр України є суб'єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Кодексом України про надра та Положенням про державну службу геології та надр України повноваження.

16.10.2007 року Держгеонадр ТзОВ «ЯЗУБМ» наданий спеціальний дозвіл на користування надрами № 4420 з метою видобування глин, придатних за умови обов'язкового обпудрювання гранул вапняковим борошном у зоні хімічної реакції, для виробництва керамзитового гравію. Як додаток до спеціального дозволу укладено угоду про умови користування надрами № 4420, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами і визначає умови користування ділянкою надр.

З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов'язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком № 615.

У період з 01.08.2016 року по 12.08.2016 року Західним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр (далі - Відділ) проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр ТзОВ «ЯЗУБМ».

Перевірка проводилась відповідно до норм Кодексу України про надра, Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 року № 1294 (далі - Порядок № 1294), на підставі наказів від 21.06.2016 року № 193 «Про затвердження Плану проведення перевірок надрокористувачів у ІІІ кварталі 2016 року», від 23.06.2016 року № 194 «Про проведення планових перевірок надрокористувачів у ІІІ кварталі 2016 року», повідомлення про проведення перевірки від 20.07.2016 року № 12436/13/14-16 та направлення на проведення перевірки від 29.07.2016 року № 424-16/06.

За наслідками вказаної перевірки відповідача складено акт перевірки від 03.08.2016 року № 02-01/06/2016-29/п-97, яким встановлено порушення у сфері надрокористування, а саме:

- відсутній проект розробки (технологічна схема) родовища корисних копалин, затверджений та погоджений в установленому порядку, а саме представлений до перевірки Проект розробки та рекультивації ділянки «Старичі» Ліс-Окілківського родовища глинистої сировини для керамзитового гравію не погоджений з Міністерством охорони навколишнього природного середовища (до 18.11.2012) чи з центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (після 18.11.2012);

- показники проекту розробки родовища не дотримуються, а саме згідно календарного плану гірничих робіт (пункт 4.8 Проекту розробки і рекультивації ділянки «Старичі» Ліс-Окілківського родовища глинистої сировини для керамзитового гравію) передбачено завершення видобування керамзитових глин у 2014 року, однак в зв'язку з недотриманням календарного графіку видобування керамзитових глин в частині об'єму видобутку, видобування керамзитових глин проводилось і надалі станом на час проведення перевірки. Коригування вищевказаного Проекту на час перевірки відсутнє;

- план розвитку гірничих робіт за попередній рік не дотримано, а саме Планом розвитку гірничих робіт по розробці Ліс-Окілківського родовища керамзитових глин в 2015 році було передбачено видобування глин в об'ємі 35,75 тис.м3, а фактично за даним звіту за формою 5-ГР видобуток глини у 2015 році становив 9,74 тим.м3, або 27,2 %;

- план розвитку гірничих робіт за поточний рік не дотримується, а саме Планом розвитку гірничих робіт на 2016 рік передбачено видобування глин в об'ємі: в І квартал 2016 в об'ємі 2,59 тис.м3, в ІІ кварталі 2016 в об'ємі 10,4 тис.м3, а фактично згідно довідки надрокористувача від 02.08.2016 № 59 видобуток глини у 2016 році становить: в І кварталі 2016 в об'ємі 1,67 тис.м3, або 64,5 %, в ІІ кварталі 2016 в об'ємі 5,069 тис.м3, або 48,7%;

- не виконана 1-ша особлива умова спеціального дозволу на користування надрами, а саме не виконано умову Держуправління екології та природних ресурсів у Львівській області (екологічна карта від 19.01.2006 року № 06/03) щодо виготовлення проекту розробки та рекультивації кар'єру з позитивною оцінкою екологічної експертизи - на час проведення перевірки екологічна оцінка проекту розробки та рекультивації кар'єру не проведена;

- не виконана 3-тя особлива умова спеціального дозволу на користування надрами, а саме щорічний радіаційний контроль за породами в кар'єрі не проводився;

- не виконується пункт 5 Програми робіт щодо продовження експлуатації Ліс-Окілківського родовища ділянка «Старичі» в кількості 100 тис.м3/рік (з ІІ кв.2012) за даними звітності за формою 5-ГР видобуток становив: у 2013 році 2,04 тис.м3; у 2014 році 3,06 тис.м3; у 2015 році 9,74 тис.м3;

- не проведено повторну державну експертизу та оцінку запасів Ліс-Окілківського родовища глини, ділянка «Старичі»;

- у зв'язку з допущенням надрокористувачем порушень, описаних в пунктах 1-8, не виконується пункт 5.3 Угоди про умови користування надрами від 13.12.2011 № 4420 щодо: проведення та фінансування робіт у терміни та в межах зазначених у Програмі робіт; додержання вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов'язаних з користування надрами; дотримання вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою; пункт 7.1 щодо обов'язку надрокористувача щороку подавати до Держгеонадр інформацію що стану виконання Програми робіт за формою згідно з законодавством.

03.08.2016 року позивачем складено припис № 428-16/02, в якому вказано про необхідність у строк до 05.09.2016 року усунути вищевказані порушення вимог законодавства у сфері надрокористування.

Наказом Держгеонадр № 287 від 01.09.2016 року відповідачу надано термін для усунення виявлених порушень.

30.09.2016 року Відділом на адресу Держгеонадр направлено подання №561-16/02 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 16.10.2007 року № 4420 та додатково зазначено, що відповідачем не надано матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень у повному обсязі.

Наказом Держгеонадр від 25.10.2016 року № 373 відповідачу додатково надано 30 календарних днів для усунення виявлених порушень.

Наказом Держгеонадр від 11.01.2017 року № 5 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» зупинено відповідачу дію спеціального дозволу на користування надрами від 16.10.2007 року № 4420 з 01.03.2017 року та надано термін для усунення порушень. Підставою зупинення стало порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр згідно п.п. 1 п. 22 Порядку № 615.

20.01.2017 року Відділом направлено до Держгеонадр подання № 7-17/02 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 16.10.2007 року № 4420.

Наказом Держгеонадр від 06.02.2017 року № 62 відповідачу додатково надано 30 календарних днів для усунення виявлених порушень.

Наказом Держгеонадр від 01.02.2017 року № 50 було внесені зміни до наказу Держгеонадр від 11.01.2017 року № 5 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині дати зупинення спеціальних дозволів на користування надрами, яким встановлено дату зупинення дії спецдозволу з 01.05.2017 року, про що повідомлено відповідача листом від 23.02.2017 року № 4104/13/14-17.

15.03.2017 року Відділом направлено до Держгеонадр подання № 73-17/02 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 16.10.2007 року № 4420.

Наказом Держгеонадр від 19.04.2017 року № 176 відповідачу додатково надано 30 календарних днів для усунення виявлених порушень.

08.08.2017 року Держгеонадр направлено лист № 17029/13-14-17 відповідачу з проханням надати до позивача у 15-денний строк з моменту отримання листа власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами, згідно спеціального дозволу від 16.10.2007 року № 4420.

23.05.2017 року відповідачем надано до Держгеонадр незгоду на припинення користування надрами.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів порушення відповідачем вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, які були достатніми для прийняття рішення про припинення користування надрами ТзОВ «ЯЗУБМ», в тому числі виходячи з принципу пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для підприємства відповідача та цілями, якими обґрунтовує позивач даний позов.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині мотивації прийнятого рішення з огляду на наступне.

Статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Відповідно до частини 2 статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов'язані:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;

3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Згідно із частинами 1, 2 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктах 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому, питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Згідно із статтями 60, 61 Кодексу України про надра державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов'язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Пунктом 4 Порядку № 1294 передбачено, що органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль, зокрема, дотриманням нормативів, стандартів та інших вимог щодо геологічного вивчення і використання надр, умов спеціальних дозволів на користування надрами та угод про умови користування надрами.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1294 здійснення державного геологічного контролю державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокостувачів.

Згідно із пунктами 15, 16 Порядку № 1294 здійснення державного геологічного контролю за результатами проведення планової або позапланової перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами.

У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами.

Пунктом 22 Порядку № 615 встановлено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів державної фіскальної служби у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов'язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров'ю працівників або населення;

3) наявності заборгованості із сплати загальнодержавних податків та зборів;

4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов'язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов'язку проводити на ділянці надр роботи, пов'язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії дозволу не є підставою і для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

Згідно з положеннями частини 7 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб'єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Зі змісту частин першої та другої статті 26 Кодексу України про надра убачається, що однією з підстав зупинення дії дозволу на спеціальне використання надр є порушення надрокористувачем умов та порядку користування надрами, невиконання обов'язків, визначених статтею 24 Кодексу України про надра, а також невиконання у встановлений строк приписів контролюючого органу щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.

У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-450а13 та постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 802/4846/13-а та від 26 червня 2018 року у справі № 802/923/14-а було зроблено правовий висновок про те, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини 1 статті 26 Кодексу, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами проведеної перевірки відповідача було виявлено порушення законодавства у сфері надрокористування, про що було складено акт та припис про усунення виявлених порушень. Однак, відповідач в установлений позивачем строк не надав доказів усунення порушень законодавства у сфері надрокористування, у зв'язку з чим Держгеонадр зупинила дію дозволу на спеціальне користування надрами, про що видано наказ.

З матеріалів справи встановлено, що 08.08.2017 року Держгеонадр направлено лист № 17029/13-14-17 відповідачу з проханням надати до позивача у 15-денний строк з моменту отримання листа власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами, згідно спеціального дозволу від 16.10.2007 року № 4420.

Позивач зазначає, що 23.05.2017 року відповідачем надано до Держгеонадр незгоду на припинення користування надрами.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаним твердженням позивача, оскільки з матеріалів справи встановлено, що листом № 96 від 11.04.2017 року ТзОВ «ЯЗУБМ», який отриманий позивачем 24.05.2017 року (а.с. 70 т. 1), не висловлювало незгоду на припинення користування надрами, а надіслано клопотання, в якому просить не зупиняти дії спеціального дозволу на користування надрами від 16.10.2007 року № 4420.

Таким чином, факт незгоди відповідача щодо припинення користування надрами не доведений. Як наслідок, відсутні підстави для припинення права користування спеціальним дозволом у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у вищенаведених постановах Верховного Суду України та Верховного Суду, а також постанові Верховного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 818/3272/14.

Відповідно до частини п'ятої ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина друга статті 6 КАС України).

Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог «якості» закону та юридичної визначеності. Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява № 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві.

В Рішенні від 20.11.2011 року у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу <…> державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються..

Дані висновки ЄСПЛ також підтверджують висновки суду про відсутність правових підстав для легітимації незаконного рішення суб'єкта владних повноважень, тим більше у разі його подальшої реалізації в незаконний спосіб, що може мати істотні для господарюючого суб'єкта наслідки.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції правильно вирішив справу, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись як з недостатнім та неправильним обґрунтуванням судом першої інстанції своїх висновків, так і помилковим застосуванням норм матеріального права в оскаржуваному рішенні.

Відтак апеляційний суд вважає, що, з огляду на те, що рішенням від 27.09.2018 року спір вирішено правильно, однак із помилковим обґрунтуванням та невірним застосуванням норм матеріального права, дане рішення підлягає зміні в частині мотивів його прийняття.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року у справі № 813/4979/17 змінити в частині мотивів задоволення позову.

В іншій частині оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 08.02.2019