Справа № 824/729/16-а
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2019 року

Київ

справа №824/729/16-а

касаційне провадження №К/9901/31367/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області (далі - Інспекція) на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 (головуючий суддя - Сушко О.О., судді - Смілянець Е.С., Залімський І.Г.) у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2І.) до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Інспекції, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 23.08.2016 № .

На обґрунтування зазначених позовних вимог ФОП ОСОБА_2 послалась на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2015 у справі № 826/17459/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957», тобто на дату проведення перевірки діяла постанова Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 у редакції від 11.06.2014. Також ФОП ОСОБА_2 послалась на положення статті 58 Конституції України стосовно випадків, які пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 27.02.2017 у задоволенні позову відмовив.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що на дату вчинення ФОП ОСОБА_2 порушення згідно фіскальних чеків за період листопада - грудня 2015 року, яке полягало у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, постанова Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 була чинною.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 24.05.2017 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове, яким позов задовольнив повністю: визнав протиправним та скасував рішення Інспекції про застосування фінансових санкцій від 23.08.2016 № 3.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог та ухвалюючи нове про задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що на дату проведення перевірки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2015 у справі № 826/17459/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957», тобто вчинені підприємцем правопорушення вже не являлись правопорушенням, що свідчить про недоцільність притягнення ФОП ОСОБА_2 до відповідальності за дії, які на момент притягнення до відповідальності, з урахуванням конституційного принципу, закріпленого у статті 58 Основного Закону.

Інспекція оскаржила рішення суду апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 13.06.2017 відкрив касаційне провадження у справі.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскільки суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки тому, що станом на дати вчинення підприємцем порушення законодавства (у період з листопада по грудень 2015 року) постанова Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957» не була скасована судом та залишалась чинною до 11.02.2016.

У запереченні на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_2 просить суд залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27.07.2018 прийняв касаційну скаргу Інспекції до провадження та витребував матеріали справи із суду першої інстанції, а ухвалою від 28.01.2019 - визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи та призначив справу до попереднього розгляду на 29.01.2019.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що Інспекцією була проведена перевірка за дотриманням суб'єктами господарювання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), а саме - господарської одиниці - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить ФОП ОСОБА_2, результати якої оформлені актом № 001757/28/1400/НОМЕР_1 від 04.08.2016, за висновками якого ФОП ОСОБА_2 були порушені вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (зі змінами та доповненнями), а саме: відповідно до чеків: №945 від 12.11.2015, №925 від 09.11.2015, №928 від 10.11.2015, №954 від 13.11.2015, №977 від 16.11.2015, №985 від 17.11.2015, №996 від 18.11.2015, №1002 від 19.11.2015, №1012 від 20.11.2015, №1041 від 23.11.2015, №1063 від 26.11.2015, №1096 від 29.11.2015, №1266 від 19.12.2015, №1295 від 23.12.2015, №1325 від 27.12.2015, №1256 від 18.12.2015, №1109 від 01.12.2015, №1121 від 02.12.2015, №1129 від 03.12.2015, №1184 від 10.12.2015, встановлено реалізацію горілки «Медов Вінтер» ємністю 0,5 л. міцністю 40%, за ціною 54,00 грн. та реалізацію горілки «Душевна чекушка» ємністю 0,25 л. міцністю 40% за ціною 25,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Інспекція прийняла рішення від 23.08.2016 №, яким згідно з абзацом 13 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосувала до ФОП ОСОБА_2 фінансові санкції у вигляді штрафу розмірі 10000,00 грн.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням, наведеним у абзацу 30 статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - це ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.

Положеннями частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Згідно з частиною десятою статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

На виконання вимог частини десятої статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.10.2008 № 957 установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.10.2008 № 957» від 17.06.2015 № 426 збільшено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв. Дата набрання чинності постанови від 17.06.2015 № 426 - 12.07.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі № 826/17459/15, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957».

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 30.06.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі № 826/17459/15 залишив без змін.

Відповідно до частин першої, третьої, п'ятої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону, чинного на час розгляду і вирішення справи № 826/17459/15) постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2015 про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957» набрала законної сили 11.02.2016.

Визнання акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, положення частини першої статті 58 Основного Закону передбачають зворотну дію законів та нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

З огляду на те, що на дату проведення перевірки господарської одиниці позивача постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957» було визнано нечинною, тобто вчинені підприємцем правопорушення вже не являлись правопорушенням, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для скасування оспорюваного рішення.

Таким чином, доводи Інспекції, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017, оскільки суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні її касаційної скарги слід відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Інспекції підлягає залишенню без задоволення, а постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна