Справа № 826/6979/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

29 січня 2019 року м. Київ№ 826/6979/18
Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., при секретарі судового засідання Острович Е.О., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів», Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

про визнання протиправним та скасування рішення,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: не прибув

від третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 (надалі також - позивач) до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича (надалі також - відповідач), треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» (надалі також - третя особа-1), Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (надалі також - третя особа-2) про визнання протиправним та скасування рішення.

Представником третьої особи-1 на адресу суду подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав не підсудності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

У судовому засіданні, 29.01.2019, на обговорення поставлено питання про закриття провадження в адміністративній справі з підстав зазначених в поданому клопотання, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача надав суду заперечення проти заявлено клопотання та просив суд відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Представником третьої особи-2 надано усні та письмові пояснення щодо порушеного питання.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визначених в даній статті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40038858 від 07.03.2018 12:19:20 на машиномісце №3, в автопаркінгу, літ. «Б» першого рівня, адреса: м.Київ, вул.Харківське шосе, 152, власник - ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» (ідентифікаційний код в ), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд враховує правові висновки Верховного Суду, зокрема постанови №823/2042/16 (провадження №11-377апп18) (ЄДРСР 77969515) в якій зазначено наступне (а.с.178-180).

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Крім того, аналогічні висновки висвітлені також в постановах Верховного Суду від 14.03.2018 справа №396/2550/17 (ЄДРСР 72850788), від 21.03.2018, справа №802/1792/17-а (ЄДРСР 73054799), від 17.04.2018 справа №815/6956/15 (ЄДРСР 73500749).

Велика Палата Верховного Суду в подібних правовідносинах щодо оскарження реєстраційних дій, висловила позицію, за якою якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У даному випадку позивач не погоджується з реєстраційними діями відповідача щодо реєстрації прав власності машиномісця №3 в автопаркінгу, літ. «Б» першого рівня, адреса: м.Київ, вул.Харківське шосе, 152 за ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів», відповідно характер спірних відносин пов'язаний з реалізацією майнових прав та з урахуванням суб'єктного складу підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства України.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на встановлення судом належності спору до юрисдикції господарського суду, наявні підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 238, 241, 242 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №826/6979/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів», Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення, - закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даного спору має здійснюватися за правилами господарського судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій

Повний текст ухвали виготовлено 01.02.2019.