Справа № 160/8758/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2019 року Справа № 160/8758/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняСтогній К.В.,
позивача представника відповідача не прибув не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправної та скасування постанови,-
21 листопада 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 до Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з вимогами, з арахувпанням заяви про уточнення позовних вимог від 23.01.2019 року:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 23.10.2018 року державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Шевченко Вікторії Михайлівни про відкриття виконавчого провадження за реєстраційним номером ВП № 57503240 з примусового виконання постанови № BP 251316 виданої 24.02.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою накладено штраф в розмір 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постанова № BP 251316 виданої 24.02.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою накладено штраф в розмір 340,00 грн. оскаржується в судовому порядку до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу у справі № 216/1157/18. Отже, станом на час розгляду справи питання правомірності постанови № BP 251316 від 24.02.2018 року не вирішено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання 11.02.2019 року сторони не з'явились.
Позивачем подано заяву про здійснення розгляду справи без його участі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.02.2018 року інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Березюк В.О. складено постанову серія BP № 251316 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою накладено штраф в розмір 340, 00 грн.
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_3 від підпису про отримання постанови серія BP № 251316 від 24.02.2018 року відмовився; постанова направлена на адресу ОСОБА_3 рекомендованим листом № 1391/24/35-2018 від 26.02.2018 року. Також у вказаній постанові зазначено строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу - відповідно до ст.307 КУпАП, та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу - згідно ст.307 КУпАП, та дата набрання чинності - 24.02.2018 року.
23.10.2018 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Шевченко В.М. відкрито виконавче провадження № 57503240 з примусового виконання постанови № BP 251316 від 24.02.2018 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн.
Супровідним листом від 23.10.2018 року за № 31/88 направлено ОСОБА_3 постанову про відкриття виконавчого провадження.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з того, що у відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Статтею 4 Закону № 1404-VIII визначено вимоги до виконавчого документа.
Також статтею 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу, а саме: що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень.
Так, за приписами статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Судом встановлено, що постанова серії BP № 251316 від 24.02.2018 року у повному обсязі відповідає вимогам частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII, що позивачем не заперечувалось.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 5 вказаної статті зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Таким чином, державний виконавець законом зобов'язаний відкрити виконавче провадження у разі надходження до нього заяви стягувача про примусове виконання рішення та виконавчого документа.
На підставі викладеного, з огляду на надходження до Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області постанови про стягнення штрафу серії BP № 251316 від 24.02.2018 року, державний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документа, отже постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2018 року прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України та скасуванню не підлягає.
Щодо доводів позивача про те, що станом на час розгляду справи питання правомірності постанови № BP 251316 від 24.02.2018 року не вирішено, суд вказує, що постанова про стягнення штрафу серії BP № 251316 від 24.02.2018 року набрала законної сили 24.02.2018 року та станом на час відкриття виконавчого провадження не скасована.
Отже вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С. В. Прудник