Справа № 1440/2188/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 р.м. ОдесаСправа № 1440/2188/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Кравченка К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 21.08.2018 року № про застосування штрафу у сумі 372,3 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки відповідача про порушення позивачем строків сплати узгодженого зобов'язання є безпідставними та суперечать правилам податкового законодавства. Зазначені обставини свідчать про необґрунтованість санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення №, прийняте 11.07.2018 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області. В задоволенні інших позовних вимог суд відмовив. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволення позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 11.07.2018 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань своєчасності сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з єдиного податку за період з 20.01.2018 року по 22.01.2018 року, за результатом якої складено акт №1656/14-29-13-02/НОМЕР_1.

Зазначеною перевіркою встановлено, що самостійно визначене грошове зобов'язання у сумі 372,3 грн. сплачено позивачем 22.01.2018 року при граничному терміні сплати - 20.01.2018 року, чим порушено п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України.

На підставі виявленого порушення відповідач прийняв рішення від 21.08.2018 року № про застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 186,15 грн. за затримку в 1 календарний день сплати грошового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб.

Не погоджуючись із рішенням контролюючого органу, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки порушення терміну сплати грошового зобов'язання відбулось з незалежних від позивача причин, застосування санкцій не можна вважати обґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення - правомірним.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно із п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

За правилами п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно із п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

відповідно до п. 122.1 ст. 122 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Разом з цим, згідно із п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Слід зазначити, що відповідно до п. 1.24. ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-III переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Положеннями ст. 8 Закону України від 05.04.2001 №2346-III передбачено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону України від 05.04.2001 №2346-III визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Аналіз наведених правових норм показав, що з моменту прийняття банком зобов'язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів, платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату податків, зборів та обов'язкових платежів.

Колегія суддів враховує, що згідно квитанції №0.0.944472180.1 розрахунковий документ про оплату податку внесений позивачем на виконання до банківської установи 19.01.2018 року о 20:55:53, тобто вчасно виконано обов'язок зі слати єдиного податку.

Посилання апелянта на внесення оплати збору у «після операційний час» та дату валютування, зазначену у квитанції банку, є безпідставними, оскільки зобов'язання платника зі сплати податків, зборів та обов'язкових платежів закон пов'язує із датою надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, а не із датою, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача (датою валютування).

Враховуючи викладене, оскільки обставини справи показали, що свій податковий обов'язок зі сплати збору позивач виконав з дотримання правил п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, колегія суддів у повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість застосованих санкцій та наявність безумовних підстав для скасування оскаржуваного рішення контролюючого органу.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані і відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 11.02.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

К.В. Кравченко