Справа № 2540/3008/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/3008/18 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року (повний текст складено 18 жовтня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання неправомірними дій (бездіяльності) та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив визнати неправомірними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах, зобов'язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документи на позивача для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року позов задоволено повністю, визнано неправомірними дії Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо відмови в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документів для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років на пільгових умовах, зобов'язано Чернігівський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області документи на ОСОБА_2 для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідач не є уповноваженим органом, на який покладено обов'язок підготовки та направлення документів до органів Пенсійного фонду України щодо призначення позивачу пенсії.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що на момент звільнення позивача його вислуга років становила всього 30 років, 9 місяців 10 днів, а тому він набув права на пенсію за вислугу років.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 03 липня 2017 року №224-ос (а.с.96) припинено контракт ОСОБА_2 та звільнено його з військової служби за пп.«ї» п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» в запас з правом носіння військової форми одягу.

На підставі вказаного наказу, наказом начальника Чернігівського прикордонного загону від 01 серпня 2017 року №226-ос (а.с.97) позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Відповідно до вказаного наказу вислуга років позивача станом на 01 серпня 2017 року становить: календарна: 21 рік 03 місяці 15 днів; пільгова: 09 років 05 місяців 25 днів; всього: 30 років 09 місяців 10 днів.

За наслідком звернення позивача до начальника Чернігівського прикордонного загону із заявою (а.с.28) щодо оформлення та направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення йому пенсії за вислугу років, листом від 27 лютого 2018 року №30/543 (а.с.30) ОСОБА_2 повідомлено, що його календарна вислуга років становить 21 рік 3 місяці 15 днів, у зв'язку з чим він не має права для призначення пенсії за вислугу років, а тому відсутні підстави для оформлення та направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення йому пенсії за вислугу років.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відмова відповідача в направленні відповідних документів (подання про призначення пенсії) щодо позивача до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років є протиправною та безпідставною.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Відповідно до ст.171 наведеного Закону порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом «в» п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» установлено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, зокрема, на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком у справах охорони державного кордону України.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов'язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393.

Таким чином, до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

В той же час, порядок подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402, відповідно до п.1 якого заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства транспорту та зв'язку України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової адміністрації України, Державного департаменту України з питань виконання покарань ( далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів ( далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з п.12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України або відмовити у такому поданні.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №537/1980/16-а, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Пунктом 1 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 травня 2007 року №342 «Про визначення уповноважених структурних підрозділів, на які покладаються функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій» визначено уповноваженим структурним підрозділом фінансово-економічне управління Адміністрації Державної прикордонної служби України та управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України. Пунктом 2 вказаного Наказу визначено вказаним уповноваженим структурним підрозділам подання до головних управлінь Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення пенсій військовослужбовцям, відповідно до вимог постанови Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1.

Колегія суддів зазначає, що позивач не звертався з відповідною заявою до фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України чи управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, які є уповноваженими структурними підрозділами Державної прикордонної служби України, через які подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років.

В той же час, Чернігівський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України не є відповідним уповноваженим структурним підрозділом, через який подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років, що передбачений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1.

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями, щодо вирішення питань про залучення належного відповідача та/або співвідповідача у даній справі. Відтак, на вказаній стадії колегія суддів позбавлена процесуальної можливості усунути виявлені недоліки при розгляді справи в суді першої інстанції. Також, колегією суддів враховано, що суд апеляційної інстанції не наділений на вказаній стадії повноваженнями щодо направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання щодо залучення належного відповідача та вирішення адміністративного позову відносно вказаного відповідача.

Водночас, колегія суддів зважає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України чи управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, які є уповноваженими структурними підрозділами Державної прикордонної служби України, із відповідною заявою про призначення пенсії за вислугу років.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги, що відповідач не є уповноваженим структурним підрозділом, через який подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років, що передбачений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, колегія суддів доходить висновку, що в задоволенні позовних вимог до Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України слід відмовити, оскільки відповідач не наділений компетенцією щодо вирішення питання про оформлення та направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів про призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма