Справа № 821/1241/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 р.м. ОдесаСправа № 821/1241/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Кравченка К.В.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

представника апелянта - ОСОБА_2 (довіреність від 17.12.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги ОСОБА_3, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати незаконною і протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у перерахунку, нарахуванні, виплаті пенсії та виплаті компенсацій за невчасно виплачені суми пенсії;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати і виплатити з 01.12.2013 року по 30.09.2017 року включно доплату за понаднормативний стаж у розмірах як непрацюючому, відповідно до чинного законодавства на кожен місяць вказаного строку, та провести індексацію пенсії, за нормами Закону України Про індексацію грошових доходів населення, із застосуванням при розрахунку усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду норм щодо мінімального розміру пенсії, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, індексації, надбавок, підвищень, тощо, як і громадянам, що проживають на території України, в повному обсязі;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати з 01.10.2017 року пенсію за віком як непрацюючому за чинними нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням при розрахунку усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду норм щодо мінімального розміру пенсії, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, індексації, надбавок, підвищень, тощо, як і громадянам, що проживають на території України, в повному обсязі, - до наступної зміни норм законодавства, та перераховувати в подальшому в разі настання таких змін і виплачувати довічно;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняти та розглянути по суті заяву щодо перерахунку пенсії із додаванням стажу, подану представником за довіреністю 19.02.2018 року, та перерахувати з 19.02.2018 року пенсію за віком із додаванням страхового стажу за період з 01.05.2009 року по 24.07.2009 року шляхом збільшення коефіцієнта страхового стажу, основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМУ №159 від 21.02.2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», за невчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії, як частини доходу, за період невиплати з 01.06.2014 року по дату фактичної виплати сум перерахунку та індексації пенсії;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМУ №159 від 21.02.2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», за невчасно отримані суми пенсій у щомісячному розмірі 2079,50 грн. з 01.06.2014 року по 30.09.2015 року включно;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань 5000 гривень відшкодування моральної шкоди;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату сум перерахунку пенсій та індексації, сум компенсацій та відшкодування шляхом перерахунку за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є громадянином України, якому по досягненню пенсійного віку та наявності необхідного страхового стажу призначено пенсію за віком, яка виплачувалася до грудня 2013 року. В грудні 2013 року у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю виплата пенсії йому була припинена, позивачу виплачено суму пенсії за 6 місяців наперед. Постановою Комсомольського районного суду Херсонської області від 26.08.2014 року по справі №667/5107/14-а вказані дії органу пенсійного фонду визнано протиправними, зобов'язано Управління поновити виплату пенсії ОСОБА_3 за віком з 01.06.2014 року. Рішення суду виконано відповідачем в жовтні 2015 року. Проте, з довідки Пенсійного фонду, отриманої позивачем у лютому 2018 року стало відомо, що розмір пенсії, яку він отримує був актуальним її розміром станом ще на листопад 2013 року. Не погоджуючись з розрахунками відповідача, позивач через свого представника 19.02.2018 року звернувся до Управління, пред'явивши оригінал трудової книжки позивача та заяву про перерахування пенсії із додаванням стажу. В подальшому 20.02.2018 року відповідна заява з додатками була надіслана в адресу відповідача поштою. Відповідач відмовив представнику позивача, мотивуючи відсутністю у представника належних повноважень для представництва інтересів ОСОБА_3 в органах Пенсійного фонду. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови здійснити належний перерахунок пенсії, у зв'язку з чим просить суд зобов'язати ГУ ПФУ вчинити відповідні дії у визначеному ним в позові порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в прийнятті та розгляді по суті заяви щодо перерахунку пенсії із додаванням стажу, подану представником ОСОБА_3 за довіреністю 19.02.2018 року. Зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести індексацію пенсії ОСОБА_3 за період часу з 01.12.2013 року по 30.09.2017 року та виплатити відповідну суму індексації з урахуванням раніше нарахованих та виплачених сум. Зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняти та розглянути по суті заяву щодо перерахунку пенсії із додаванням стажу, подану представником за довіреністю 19.02.2018 року. Зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_3 компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМУ №159 від 21.02.2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» за невчасно отримані суми індексації пенсії, як частини доходу, за період невиплати з 01.06.2014 року по дату фактичної виплати суми індексації пенсії. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з серпня 2007 року перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та одержує пенсію за віком.

18.11.2013 року позивач звернувся в Управління із заявою, в якій просив здійснити виплату пенсії наперед у зв'язку з його виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Заявлені виплати проведені позивачу у листопаді 2013 року за період з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року.

Разом з цим, у зв'язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю подальші виплати пенсії позивачу припинені.

Вказані дії органу пенсійного фонду оскаржено позивачем в судовому порядку.

Так, постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, по справі №667/5107/14-а визнано незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні щодо відмови у виплаті пенсії за віком та зобов'язано Управління поновити ОСОБА_3 виплату пенсію за віком з 01.06.2014 року.

На виконання судового рішення Управління своїм Розпорядженням №187 від 07.09.2015 року поновило ОСОБА_3 виплату пенсії.

Оскільки виплата пенсії здійснювалась у такому ж розмірі, що й на момент її припинення, у тому числі органом пенсійного фонду на врахований під час обчислення пенсії позивача необхідний стаж, не проведено згідно вимог чинного законодавства індексацію пенсії, позивач через свого представника звернувся в Управління із заявами від 20.02.2018 року, 16.11.2017 року, від 27.04.2018 року про перерахунок соціальних виплат.

Однак, у розгляді вказаних заяв Управління відмовило, посилаючись на відсутність у представника повноважень на звернення за перерахунком пенсії від імені позивача та не допущення порушень під час нарахування пенсії.

Не погоджуючись із відмовою Управління у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення.

Вирішуючи спір по суті першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно листа ГУ ПФУ від 22.03.2018 року №74/Г-99-1 з моменту призначення позивачу пенсії, а саме, з 24.04.2007 року по дату припинення її виплати (листопад 2013 року), у зв'язку з виїздом ОСОБА_3 за кордон її розмір регулярно перераховувався згідно вимог ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після поновлення виплати пенсії позивачу з 01.06.2014 року по теперішній час розмір пенсії не перераховувся жодного разу.

Водночас, п. 4.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам (з урахуванням наведеного вище - 25 років) пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що збільшення пенсії особи, передбачене наявністю у нього понаднормового стажу, розраховується не з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому без зміни зазначеного показника відсутнє й право особи на перерахунок розміру належної йому пенсії.

Водночас, судом першої інстанції вірно враховано, що перерахунок пенсії здійснюється в разі наявності підстав, передбачених ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частиною 2 якої у редакції Закону до 14.05.2013 року передбачено, що підставою для здійснення перерахунку пенсії є зміна розміру середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні.

Після вказаної дати середньомісячна заробітна плата штатного працівника в Україні замінена середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Так, згідно змісту зазначеної статті у новій редакції, крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

01.04.2014 року дія нової статті зупинена Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

03.10.2017 року дію ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відновлено у зміненій редакції.

Так, у редакції статті від зазначеної дати по дату розгляду справи вказано, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Частиною 5 зазначеної статті, викладеній в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII, передбачено, що індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що пенсія згідно положень законів «Про індексацію грошових доходів населення» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є об'єктом індексації. Індексація пенсій проводилась за рахунок Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, за рахунок коштів Державного бюджету України.

До 31.05.2014 року (дати припинення виплати позивачу пенсії) підвищення її розміру внаслідок зміни розміру середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні, тобто на підставі ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в разі наявності підстав, здійснювалось регулярно.

14.05.2013 року ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була викладена в новій редакції - підстави для здійснення перерахунку пенсії особам, яким вона була призначена, зокрема, й ОСОБА_3 змінились. Дія вказаної статті зупинена до 03.10.2017 року.

Отже, у період з 01.12.2013 року по 30.09.2017 року законодавчо закріплених підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу не було.

Водночас, діючою, зокрема, в період часу з 01.12.2013 року по 30.09.2017 року залишалась ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачена індексація пенсій громадян.

Судом першої інстанції вірно враховано, що на виконання рішення суду від 26.08.2014 року ним нарахована та виплачена сума індексації. Проте, на підтвердження зазначеного жодних доказів суб'єктом владних повноважень не надано, незважаючи на зазначення у відзиві про надання розрахунку з урахуванням індексації.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов'язання органу пенсійного фонду провести індексацію пенсії ОСОБА_3 за період часу з 01.12.2013 року по 30.09.2017 року та виплатити відповідну суму індексації з урахуванням раніше нарахованих та виплачених сум.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов'язання ГУ ПФУ перерахувати з 01.10.2017 року пенсію ОСОБА_3 за віком як непрацюючому за чинними нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням при розрахунку усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду норм щодо мінімального розміру пенсії, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, індексації, надбавок, підвищень, тощо, як і громадянам, що проживають на території України, в повному обсязі, - до наступної зміни норм законодавства, та перераховувати в подальшому в разі настання таких змін і виплачувати довічно судом першої інстанції вірно враховано, що згідно положень ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 4.3 Прикінцевих положень зазначеного Закону, 03.10.2017 року у позивача з'явилось право на перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Водночас, механізм здійснення передбачених виплат встановлений Порядком перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року №795 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2017 року №486).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня року, що передує року, в якому проводиться перерахунок.

З наведеного вбачається принцип здійснення зазначеного перерахунку виключно за зверненням особи.

16.11.2017 року, 20.02.2018 року та 27.04.2018 року представник позивача звертався до органу пенсійного фонду із заявами про перерахунок пенсії позивача, проте у відповідних заявах, представник хоч і просив перерахувати пенсію ОСОБА_3, проте не зазначав конкретного посилання на норми Закону (ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») або на підставу зазначеного перерахунку (середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески).

Також вказані заяви не відповідали вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1), зокрема, п. 2.7 зазначеного порядку, згідно якого до заяви про перерахунок пенсії у зв'язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв'язку зі зміною кількості членів сім'ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Отже, наведені заяви не є такими, що ініціюють здійснити перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, але зазначені обставини не позбавляють позивача можливості звернутись за відповідним перерахунком у передбаченому законом порядку.

Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання органу пенсійного фонду перераховувати пенсію позивача в подальшому, суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані позовні вимоги спрямовані на майбутнє, що позбавляє адміністративний суд вжити заходів захисту у передбаченому процесуальному порядку.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняти та розглянути по суті заяву щодо перерахунку пенсії із додаванням стажу, подану 19.02.2018 року, та перерахувати з 19.02.2018 року пенсію за віком із додаванням страхового стажу за період з 01.05.2009 року по 24.07.2009 року шляхом збільшення коефіцієнта страхового стажу, основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж, судом першої інстанції вірно встановлено, що за перерахунком пенсії зі збільшенням трудового стажу звернувся представник позивача за довіреністю - ОСОБА_4

Так, представник позивача 19.02.2018 року звертався до ГУ ПФУ із відповідною заявою, надавши оригінал трудової книжки ОСОБА_3

Відповідно до приписів п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1), згідно яких заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії врегульований, у тому числі, ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Таким чином нормами Закону, які превалюють над положеннями Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», прийнятого на його розвиток, встановлено право особи на звернення до органів Пенсійного фонду, зокрема, із заявою про перерахунок пенсії через представника на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

У зв'язку із чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність відмови відповідача прийняти та розглянути заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_3 з додаванням стажу з 01.05.2009 року по 24.02.2009 року та суд правильно вбачав підстави для зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняти та розглянути по суті заяву щодо перерахунку пенсії із додаванням стажу, подану представником за довіреністю 19.02.2018 року в судовому порядку.

Разом з цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимога позивача зобов'язати ГУ ПФУ перерахувати з 19.02.2018 року пенсію за віком із додаванням страхового стажу за період з 01.05.2009 року по 24.07.2009 року шляхом збільшення коефіцієнта страхового стажу, основного розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем через відмову в прийнятті заяви, фактично не було прийнято рішення про її задоволення або відмову у задоволенні, тобто права позивача таким рішенням не порушені.

Водночас, вирішуючи спір по суті, судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Так, за правилами ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно із ст. 2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Вказані правилами Закону України від 19.10.2000 року №2050-III кореспондуються із положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 про проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Аналіз наведених положень законодавства показав, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

При цьому, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Як вірно встановив суд першої інстанції нарахування та виплата позивачу відповідного доходу відбулись у зв'язку із поновленням виплати пенсії за віком на виконання судового рішення.

Отже, несвоєчасне нарахування цих сум відбулось у зв'язку із неправомірним припиненням, що встановлено судовим рішенням в іншій справі, позивачу виплати пенсії, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині зобов'язання органу пенсійного фонду провести індексацію пенсії ОСОБА_3 за період часу з 01.12.2013 року по 30.09.2017 року та виплатити відповідну суму індексації з урахуванням раніше нарахованих та виплачених сум, то й є правильним висновок суду про присудження компенсації втрати частини доходів за невчасно отримані суми індексації пенсії як частини доходу за період невиплати з 01.06.2014 року по дату фактичної виплати суми індексації пенсії.

Водночас, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Необхідно з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обов'язковою умовою для присудження стягнення моральної шкоди є надання позивачем доказів перенесених ним моральних переживань.

Разом з цим, позивачем не надано жодного доказу на обґрунтування наявності в нього моральних переживань та розміру нанесеної йому шкоди. Таких обставин не наведено представником і під час апеляційного розгляду.

У зв'язку із чим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди судом першої інстанції обґрунтовано залишено без задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість вимог апеляційних скарг і не наведення апелянтами обставин, які свідчили б про наявність підстав для скасування рішення суду.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з'ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційних скарг цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 11.02.2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

К.В. Кравченко