Справа № 540/2489/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2489/18
14 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - Віштала Д.А.,

представника відповідача - Нівакшонової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю " Строй Мир" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" (далі-позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 29.10.2018 р. № UA508070/2018/000098/2 та від 31.10.2018 р. № UA 508070/2018/000099/2.

Ухвалою від 07.12.2018 р. у справі відкрите спрощене провадження, судове засідання призначене на 19.12.2018 р.

Ухвалою від 19.12.2018 року за клопотанням представника позивача судове засідання відкладене на 25.01.2019 р.

Ухвалою від 25.01.2019 р. судове засідання відкладене на 01.02.2019 р., у зв'язку із неявкою сторін по справі.

01.02.2019 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Обґрунтовуючи свою позицію позивач зазначив, що статтями 49, 51, 52, 53, 54 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Позивач вважає, що метод визначення митної вартості за ціною договору є пріоритетним, а тому при контролі правильності визначення митної вартості товарів перш за все органом доходів і зборів мають бути здійснені всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Підприємство стверджує, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним митному органу надано всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправними та скасування рішень митного органу про коригування митної вартості товарів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримував, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

19.12.2018 р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. Декларантом обрано основний метод визначення митої вартості товару - за ціною товару щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до вимог ч.4 ст.58 МКУ під митною вартістю товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту розуміється ціна, що була сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну. Перевіркою поданих документів виявлені розбіжності, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що дії митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Між позивачем та компанією Zhejiang Sunland Kitchen Ware&Sanitary Ware Co., Ltd, Китай, укладено контракт № СН-UA-18/01/29 від 29.01.2018 р. (далі-Контракт) на поставку сантехнічних вироби та запчастин до них, та інше на умовах FOB NINGBO, Китай, відповідно до правил Інкотермс 2010.

На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме: вироби побутового призначення, для санітарно-технічних цілей в асортименті, в кількості 834 штуки, загальною вагою 31560 кг, вартістю 32032 доларів США.

Декларантом позивача за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_3 для митного оформлення товару до сектору митного поста "Херсон - центральний" Херсонської митниці ДФС України подані митні декларації, саме: №UA508070/2018/001592 від 29.10.2018 р., відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 19754,05 доларів США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості); №UA508070/2018/001606 від 31.10.2018 р., відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 12277,95 доларів США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості)

Разом з вантажно-митними деклараціями позивачем для оформлення товару надано: зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного контракту; пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; договір про надання послуг митного брокера; рахунок-фактура про вартість перевезення; платіжні документи; довідку про вартість перевезення.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, а саме: митну декларацію країни експорту; документи, містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; документи , що містять відомості про понесені витрати на страхування.

У зв'язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 29.10.2018 направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

29.10.2018 на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано прайс-лист та комерційну пропозицію.

Відповідачем 29.10.2018 р. та 31.10.2018 р. прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA508070/2018/000098/2 та № UA508070/2018/000099/2.

У зв'язку із такими рішеннями відповідача, позивач додатково сплатив: за товар №1 - суму ПДВ в розмірі 82150,39 грн. та суму мита в розмірі 37341,09 грн.; за товар №2 - суму ПДВ в розмірі 80987,37 грн. та суму мита в розмірі 36812,43 грн.

Позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

У зв'язку із тим, що обставини які слугували прийняттю оскаржуваних рішень є аналогічними, суд надає оцінку підставам на основі яких відповідачем здійснювалося коригування митної вартості товарів.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Для підтвердження митної вартості товару декларант надав наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 29.01.2018 р. № CH-UA-18/01/29; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракт) та специфікація №5 від 31.08.2018 р.; пакувальний лист від 31.08.2018 р.; рахунок-фактура (інвойс) від 31.08.2018 р.; прайс-лист від 27.08.2018 р.; комерційна пропозиція від 29.08.2018 р.; довідка про транспортні витрати від 11.10.2018 р. № 4073; рахунок на оплату № 284534 від 11.10.2018 р.; договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експертно-імпортних та транзитних вантажів № 0012-Т/18 від 06.03.2018 р.; коносамент NBS 18080640 від 10.09.2018 р.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

За результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

У судовому засіданні встановлені наступні обставини господарської діяльності позивача.

31.08.2018 року між ТОВ "Строй Мир" та Zhejiang Sunland Kitchen Ware&Sanitary Ware Co., Ltd, Китай, укладено доповнення до контракту № СН-UA-18/01/29 від 29.01.2018 р., дане доповнення подавалось до митного органу, про що зазначено в картках відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508070/2018/00117 від 29.10.2018 р. та № UA508070/2018/00118 від 31.10.2018 р.

Специфікація до контракту №3 від 31.08.2018 року містить перелік товарів, їх кількість та вартість всього 834 штук на суму 32 032,00 доларів США. Специфікація скріплена печатками покупця (ТОВ "Строй Мир") та продавця (Zhejiang Sunland Kitchen Ware&Sanitary Ware Co., Ltd), а також підписами повноважних представників сторін.

Пакувальний лист також містить дані про 834 штуки душових кабін загальною вагою 31560 кг, країна походження товару Китай, пакувальний лист скріплено печаткою продавця та підписом уповноваженого представника.

Інвойс №SLD-L2018022 від 31.08.2018 року також містить дані про товар в кількості 834 штуки загальною вартістю 32 032,00 доларів США, інвойс скріплено печаткою продавця та підписом уповноваженого представника.

Згідно морського коносаменту від 13.02.2018 р. товар завантажено в порту Ningbo, China; вантажовідправник Zhejiang Sunland Kitchen Ware&Sanitary Ware Co., Ltd, Fengxiang Road, Tonglu Economic Developmen Zone, Zhejiang, China; отримувач вантажу ТОВ "Строй Мир", порт розвантаження Южний, Одеса, Україна.

29.10.2018 р. позивач надав на адресу митного органу, комерційну пропозицію від виробника від 29.08.2018 р., прайс-лист від виробника від 27.08.2018 р., вказані документи скріплено печаткою продавця та підписом уповноваженого представника та містять відповідні цінові показники душових кабін.

Відповідно до довідки ТОВ "Глобал Оушен Лінк" про транспортні витрати №4073 від 11.10.2018 року, вартість морського транспортування до митного кордону з доставки вантажу за коносаментом NBS18080640 по маршруту порт Нінгбо (Китай) - порт Южний (Україна) становить 55 333,72 грн. без ПДВ. Страхування вантажу поза межами митної території України не проводилось.

Приймаючі оскаржувані рішення відповідач вказав на наступні підстави.

"…Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв'язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспорті витрати, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено.

Документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності:

У доповнені №3 від 31.08.2018 до контракту від 29.01.2018 № CH-UA-18/01/29 не вказано умови поставки партії товару.

Вказана у митній декларації вартість транспортних витрат на рівні 23913,6 грн документально не підтверджена. Окрім того, вказаний рівень транспортних витрат не відповідає ринковому.

Згідно наявної у митниці інформації від дипломатичних установ України в іноземних країнах щодо вартості перевезення вантажів безпосередньо морськими перевізниками (лист ДФС №32917/7/99-99-19-02-01-17; лист Посольства України в КНР від 05.10.2018 № 6156/16-20-1383) вартість морського перевезення ОДНОГО контейнера 40 НС морськими перевізникам за маршрутом NINGBO (Китай) - порти Великої Одеси становить від 1700$ до 2950$.

Вказана у рахунку на оплату транспортних послуг від 11.10.2018 № 284534 назва судна відрізняється від вказаної у коносаменті № NBS18080640 від 10.09.2018.

Вказані у платіжному доручені від 19.10.2018 № 8(що стосується даної поставки) банківські реквізити продавця ZHEJIANG SUNLAND KITCHEN WARE&SANITARY WARE CO.,LTD відрізняються від зазначених у товаросупровідних документах. У графі "Призначення платежу" відсутня інформація про номер рахунку або додаткової угоди проти яких здійснено платіж, що суперечить л.2.2 Постанови НБУ №216 від 28.07.2008. Декларантом не надано відомості про витрати на транспортування та як окрема складова до митної вартості не включена.

Також декларантом неподані усі необхідні документи, а саме:

-копію митної декларації країни відправлення;

-документи, що підтверджують вартість;

-документи, що містять відомості про витрати на страхування;

-банківські платіжні документи, що стосуються товару...".

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності зважаючи на наступне.

Поставка товару імпортованого позивачем згідно контракту від 29.01.2018 року здійснювалась на умовах FOB Ningbo за правилами Інкотермс 2010.

На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов'язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.

Відповідно до Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) це термін інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов'язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Відповідно до умов поставки FOB Ningbo позивач як покупець ніс витрати по транспортуванню товару. Умови страхування товару не є обов'язковими.

Як повідомив позивач витрати на страхування товару не здійснювались.

Судом встановлено та підтверджено сторонами, що поставки товару здійснювались на підставі додаткової угоди від 31.08.2018 року до основного договору.

Суд не погоджується із відповідачем, що підставою для коригування митної вартості товару є відсутність умов поставки партії товару у додатковій угоді, оскільки базові умови здійснення поставки товару вказані в Розділі 3 основного контракту та в супровідних документах долучених позивачем до митної декларації. Також, положення контракту та доповнень до нього можуть викладатися у вільній формі сторонами угоди, а тому посилання на базові умови поставки в додатковій угоді не є обов'язковим.

Стосовно твердження відповідача про те, що вказана позивачем у митній декларації вартість транспортних витрат документально не підтверджена та її рівень не відповідає ринковому, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилається на наявну у митниці інформацію, а саме: на Лист ДФС України № 32917/7/99-19-02-01-17 від 29.11.2017р. та Лист Посольства України в КНР від 05.10.2018 р. № 6156/16-20-1383, де вартість морського перевезення контейнера 40НС морськими перевізниками за маршрутом Nigbo - порти Великої Одеси становить від 1700 дол. США до 2950 дол. США. Не погоджуючись із тим, що за основу визначення рівня вартості транспортного перевезення відповідачем застосована інформація ДФС України та Посольством України в КНР, позивач зазначає, що у кожного окремого фрахтового брокера існують свої відповідні умови, ціни та система знижок.

Суд відмічає, що посилання митниці на наявність інформації про інший рівень цін на транспортні послуги є безпідставним, оскільки із досліджених судом листів ДФС України № 32917/7/99-19-02-01-17 та посольства України в КНР від 05.10.2018 р. № 6156/16-20-1383 неможливо встановити походження вказаної у них інформації та перевізників, яких вона стосується. Зазначені листи містять лише назви портів навантаження та розвантаження і ціну без посилання на перевізника та умови транспортування.

Суд погоджується із позивачем, що сторони вільні у визначенні умов контракту, цін на товари та послуги.

Відповідач не надав суду жодного доказу надання послуг перевезення контрагентом позивача або іншим перевізником за аналогічним маршрутом та за аналогічних умов поставки у аналогічний період за більшою ціною.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим твердження про заниження позивачем транспортних витрат.

Помилковим також є твердження про ненадання декларантом документів на підтвердження транспортних витрат, оскільки із матеріалів справи слідує, що позивач до митної декларації додав довідку про транспортні витрати від 11.10.2018 р. № 4073; рахунок на оплату № 284534 від 11.10.2018 р.; договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експертно-імпортних та транзитних вантажів № 0012-Т/18 від 06.03.2018 р.; коносамент NBS 18080640 від 10.09.2018 р.

Також, відповідач при митному оформлені товару виявив наявність розбіжностей в коносаменті NBS 18080640 та в рахунку на оплату транспортних послуг від 11.10.2018 р. №284535, а саме: в назві судна - перевізника, що стало однією із підстав для коригування митної вартості товарів позивача.

Суд не бере до уваги дані твердження митного органу, оскільки коносамент не є обов'язковими документами відповідно до приписів ч. 2 ст. 53 МК України, які повинні подаватися декларантом, та в розумінні норм даного Кодексу тими документами, які визначають та/або впливають на числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, назва судна, що здійснює перевезення, ніяким чином не може впливати на митну вартість товару, оскільки товар може перевозитись декількома суднами або перевантажуватись із одного на інше на шляху до порту призначення.

Також суд вважає безпідставним посилання у спірних рішеннях на відсутність у графі призначення платежу інформації про номер рахунку або додаткової угоди як на підставу для коригування митної вартості, оскільки вказана обставина жодним чином не впливає на складові митної вартості та не може бути підставою для коригування вартості товару.

Під час судового засідання судом встановлено та підтверджено відповідачем, що сума за спірним рахунком відповідає сумі додаткової угоди, отримувач платежу є постачальником позивача, відтак суд вважає, що окремі недоліки платіжного доручення не впливають на митну вартість товару.

Також суд відмічає, що відповідно до п.5.5 № СН-UA-18/01/29 від 29.01.2018 р. умови оплати - 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад.

Відтак сам факт оплати не впливає на митну вартість товару, оскільки за умовами договору сторони можуть розрахуватись уже після розмитнення товару.

Також, суд відмічає, відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

Так як, при митному оформлені у позивача не було митної декларації країни відправника, то не надання вказаного документу не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості.

Таким чином, посилання відповідача в підставах коригування митної вартості на те, що декларантом не подана митна декларація країни відправника є безпідставним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 804/16980/14, № 815/2013/15.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: "неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".

За результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу (митне оформлення аналогічного товару, з аналогічною країною виробництва) - МД від 17.08.2018 № UА100150/2018/423455, а саме 1,91 дол.США/кг. Числове значення митної вартості товару становить:

1. 17844 кг*1,91= 34082,04 дол.США - рішення від 29.10.2018 р.

2. 13716 кг*1,91= 26197,56 дол.США - рішення від 31.10.2018 р.

Відповідач не надав на адресу суду митну декларацію, яку він використав для визначення митної вартості товарів.

Разом з тим, необґрунтованим та не мотивованим є використання митним органом відповідної митної декларації, оскільки не відомо на яких умовах здійснювалась поставка товару за вказаною митною декларацією, а поставка товару імпортованого позивачем здійснювалась на умовах FOB Ningbo за правилами Інкотермс 2010. Відповідач не надав доказів, що поставка товару за наведеною митним органом митною декларацією відбувалась на умовах FOB Ningbo.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2ґ).

Правова позиція з даного питання викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19.04.2017 року в справі К/800/37458/15 та в подальшому відображена в інших рішеннях з цього питання.

З урахуванням викладеного, рішення про корегування митної вартості не відповідають ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягають скасуванню, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішень № UA508070/2018/000098/2 від 29.10.2018 р. та № UA508070/2018/000099/2 від 31.10.2018 р. про коригування митної вартості товарів та наявність підстав для їх скасування, відтак задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів від 29.10.2018 р. № UA508070/2018/000098/2.

Визнати протиправним та скасувати рішення митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів від 31.10.2018 р.№ UA 508070/2018/000099/2.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мастер" (, 73000, м. Херсон, вул. Стрітенська, 21 А) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3524 (три п'ятсот двадцять чотири) грн. за рахунок бюджетних асигнувань митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06 лютого 2019 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 108020200