Справа № 420/5575/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5575/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Кравченко В.М., звернувся з позовом до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 08 червня 2018 року ВП № 54602814.

В обґрунтування позовних вимог посилався на порушення відповідачем вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час прийняття оскаржуваної постанови, за приписами якої виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута за виконавчим документом, проте як в рамках виконавчого провадження № 54602814 стягнення коштів не відбулось.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Першого Київського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Заболотної А.А. від 08.06.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 115034,02 грн. у виконавчому провадженні №54602814.

Стягнуто з Першого Київського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1150,35 грн.

В апеляційній скарзі, Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив про помилковість винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору у відповідності до вимог закону України «Про виконавче провадження», оскільки необхідність стягнення виконавчого збору та обов'язок боржника його сплатити виникає вже при відкритті виконавчого провадження. Також апелянт зазначає про відсутність виняткових підстав, за яких виконавчий збір не стягнуться

ОСОБА_2 своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року у справі №520/17673/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №1501/0508/71-103 від 30.05.2008 року в розмірі 1150340,24 грн. 12 липня 2016 року Київським районним судом м. Одеси виданий виконавчий лист (а.с. 117).

Головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Середнім О.С. 06.09.2017 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54602814 при примусовому виконанні виконавчого листа №520/17673/14-ц від 12.07.2016 року, виданого Київським районним судом м. Одеси (а.с. 12).

17 травня 2018 року представником ПАТ «Альфа Банк» (стягувач) на адресу Першого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області подано заяву про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 13).

На підставі зазначеної заяви, відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заболотною А.А. 08.06.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №54602814 (а.с. 14-15).

Також державним виконавцем 08.06.2018 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 115034,02 грн. ВП №56397369 (а.с. 16).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що на час прийняття оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору за приписами ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягувався в розмірі 10 відсотків суми, який фактично стягнуто з боржника, але відповідач не довів належними та допустимим доказами факт стягнення з позивача всієї суми боргу. При цьому суд першої інстанції послався на правову позицію в аналогічних правовідносинах, викладену Верховним Судом у постанові від 15.02.2018 року у справі № 910/1587/13.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов'язані із стягненням виконавчого збору за примусове виконання судового рішення майнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 3, 5, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, тощо.

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, примусове виконання рішення суду розпочинається прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3, 4 ст. 37, ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, в редакції наказу від 29.09.2016 року № 2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1302/29432, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником до відкриття виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною 9 статті 27 Закону), 11, 14, 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів зазначає, що частина 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 08.06.2018 року) чітко визначає, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми за виконавчим документом, тобто, розмір виконавчого збору вираховується з фактично стягнутої суми та умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Матеріали справи, так само як і апеляційна скарга не містять відомостей щодо фактичного виконання рішення в рамках виконавчого провадження № 54602814, що є безумовною підставою для визнання протиправною оскаржуваної постанови від 08.06.2018 року про стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про обов'язок стягнення виконавчого збору та необхідність його сплати боржником вже з моменту відкриття виконавчого провадження, оскільки на час прийняття оскаржуваної постанови в рамках виконавчого провадження №54602814, виконавчий збір підлягав стягненню в розмірі 10 відсотків суми що фактично стягнута, тобто після фактичного стягнення з боржниками суми боргу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 08 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 11.02.2019р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.