Справа № 1140/3296/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Кропивницький Справа № 1140/3296/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1, АДРЕСА_1,25006

до відповідача: В.о. начальника Головного управління ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_2, вул. Велика Перспективна,55, м. Кропивницький,25006

про визнання протиправним наказу та направлень на фактичну перевірку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним наказ №1791 від 28.11.2018 року, виданий в.о. начальника Головного управління ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_2 на проведення фактичної перевірки і направлення на фактичну перевірку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний наказ не містить чіткого визначення обставин для проведення фактичної перевірки, а лише містить посилання на норми Податкового кодексу України, а, тому є протиправним.

Ухвалою суду від 07.12.2018 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.1-2).

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуваний наказ прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України (а.с.18).

Представники сторін в судове засідання не прибули, надавши клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Частиною 1 статті 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що позивачем та представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія від 25.10.1994 року ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб внесено запис за №0012102.

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5,80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України, п.80.6 ст.80 ПК України, відповідачем винесено наказу № 1791 від 28.11.2018 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1А." (а.с.26). Вказаний наказ видано з метою здійснення контролю за дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками) та з метою здійснення контролю наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

Судом встановлено, що на підставі зазначеного наказу та направлень на перевірку №№ 1806, 1807,1820 від 29.11.2018 року, посадовими особами відповідача проведена фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками) та з метою здійснення контролю наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, результати якої оформлено актом №98/11-28-13-03/НОМЕР_1 від 04.12.2018 р. (а.с.31-39).

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення від 22 січня 2019 року № 0 про застосування штрафних санкцій на загальну суму 17000 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. Тому, посадові особи фіскальної служби мали право приступити до проведення перевірки, оскільки ними був складений акт про відмову працівника позивача, який фактично проводив розрахункові операції, розписатися у направленні на перевірку .

Як встановлено судом, відповідач мав законодавчо обґрунтовані підстави для проведення перевірки, визначена законом процедура проведення перевірки контролюючим органом не порушена, особа, яка здійснила розрахункову операцію по реалізації горілки, допустила посадових осіб відповідача до перевірки. Ніяких доказів недопуску до перевірки суду не надано.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом. Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Суд зазначає, що платник податків, який вважає, що порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього такими, що порушують чинне законодавство, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами. Таким чином, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Суд вказує, що, виходячи з правової природи рішення контролюючого органу про призначення перевірки, яке викладається у формі наказу, наказ є правовим актом індивідуальної дії, який розрахований на певне коло осіб та вичерпує свою дію виконанням.

Зазначене узгоджується з нормативним визначенням індивідуального акту, наданого п.19 ст.4 КАС України, за яким, індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009 року № 7 встановлено, що ненормативні правові акти є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. До ненормативних актів належать конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, які застосовуються одноразово.

Суд вказує, що спірний наказ наразі вичерпав себе у часі.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи, а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним наказу та направлень на фактичну перевірку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_3