Справа № 640/1872/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07 лютого 2019 року місто Київ №640/1872/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Градострой»
доДепартаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Градострой» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення земельних торгів при відведенні земельної ділянки комунальному підприємству «Спецжитлофонд» для будівництва, обслуговування та експлуатації житлових будинків (в тому числі маневревого фонду) та дитячої дошкільної установи на вул. Здолбунівська, 2 у Дарницькому районі міста Києва з кадастровим номером :90:142:0017, яка знаходиться у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Градострой» та зобов'язати провести земельні торги.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, пунктом 41 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №419-5/1829 вирішено передати товариству з обмеженою відповідальністю «Градострой» земельні ділянки загальною площею 12,43 га для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу виробничо-торговельних будівель і споруд та для благоустрою прилеглої території озера на вул. Здолбунівській, 2 у Дарницькому районі міста Києва.

На підставі вказаного вище рішення між Київською міською радою, як орендодавцем, і товариством з обмеженою відповідальністю «Градострой», як орендарем укладено Договір оренди земельної ділянки від 24.03.2005, згідно з умовами якого, Київська міська рада передала товариству з обмеженою відповідальністю «Градострой» в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку з такими характеристиками: місце розташування - на вул. Здолбунівській, 2 у Дарницькому районі міста Києва; розмір - 6,7365 га; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу виробничо-торгівельних будівель та споруд; кадастровий №:90:142:0017. Вказаний Договір укладено на 10 років (пункт 3.1).

Як власне зазначено позивачем, на сьогодні Договір від 24.03.2005 №63-6-00233 розірвано.

За посиланням позивача, останній наразі є користувачем земельної ділянки :90:142:0017.

Разом з тим, як стало відомо позивачеві, в порушення, на його думку, Земельного кодексу України готується проект рішення Київської міської ради про надання земельної ділянки комунальному підприємству «Спецжитлофонд» для будівництва, обслуговування та експлуатації, житлових будинків (в тому числі маневревого фонду) та дитячої дошкільної установи на вул. Здолбунівська, 2 у Дарницькому районі міста Києва. Кадастровий номер і площа земельної ділянки повністю збігаються з земельною ділянкою :90:142:0017, яка знаходиться у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Ґрадострой».

Однак, позивач, вважає дії комунального підприємства «Спецжитлофонд» та відповідача щодо оформлення права на оренду земельної ділянки :90:142:0017 протиправними, оскільки з 2016 року відсутня можливість передавати земельні ділянки комунальної форми власності у власність або користування державним та комунальним підприємствам без проведення земельних торгів.

Таким чином, проаналізувавши зміст позовної заяви, вбачається, що предметом спору в даному випадку є бездіяльність Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у проведенні земельних торгів при відведенні земельної ділянки комунальному підприємству «Спецжитлофонд», тобто бездіяльність відповідача як розпорядника майном.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали, суд вважає, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до вимог статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Варто наголосити, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Насамперед, спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Спір є приватноправовим, також, у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Лише та обставина, що відповідачами у справі є суб'єкти владних повноважень, у даному випадку Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим, оскільки фактично наявний спір про продаж права оренди земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлових будинків (в тому числі маневревого фонду) та дитячої дошкільної установи на вул. Здолбунівська, 2 у Дарницькому районі міста Києва з кадастровим номером :90:142:0017, а отже відповідач в даному випадку виступає не як суб'єкт владних повноважень, а як розпорядник майном та правом на нього, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва (або земель державної власності в межах міста Києва).

Суд вважає, що спір у цій справі не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту його приватних інтересів, що пов'язані з отриманням права оренди земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні), на якій розташована будівля, що перебуває у власності самого позивача.

Тому, зважаючи на характер правовідносин та склад учасників у даному випадку, на думку суду, такий спір не є публічно-правовим, з огляду на що, розгляд справи має здійснюватися у порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний спір не відноситься до компетенції адміністративних судів і не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративні справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На виконання вимоги, зазначеної у частині шостій статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є необхідним роз'яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України, що належить до юрисдикції господарського суду.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статті 19, пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Градострой» у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою №640/1872/19.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.