Справа № 420/5536/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5536/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, Повітрофлотський пр.-т, 6), за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд :
- Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи, що настала внаслідок поранення, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
- Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності II групи внаслідок поранення, пов`язаного із виконанням ним обов`язкової військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
В обґрунтування адміністративного позову Позивачем зазначено, що він має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інвалід II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, а тому відмова відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги в зв`язку з пропущенням терміну звернення за призначенням одноразової грошової допомоги з дня виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги більше трьох років є прямим порушенням його конституційного права на соціальний захист.
Ухвалою суду від 12.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
18.12.2018 року від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 74-78), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою для призначення одноразової грошової допомоги 26.02.2018 року, а інвалідність йому встановлена 13.01.2014 року, отже права на призначення одноразової грошової допомоги він не має, оскільки звернувся з заявою із пропуском трирічного терміну, визначеною ч. 8 ст. 16-3 Закону Украхни «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» № 2011-ХІІ. Таким чином, доводи позивача у цій справі ґрунтуються на невірному застосуванні норм матеріального права, суперечать вимогам законодавства України, в свою чергу, дії посадових осіб Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України.
11.12.2018 року, від 3-ї особи, надійшли письмові пояснення (а.с. 54-58), в яких позовні вимоги ОСОБА_1 вважають необґрунтованими та такими що суперечать вимогам чинного законодавства України, а тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач та 3-тя особа до судового засідання не з`явились, повідомленні належним чином.
04.12.2018 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 43).
Представник відповідача в судовому засіданні надав письмову заяву що не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с. 86).
Таким чином, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.
В силу частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Інших заяв та клопотань до суду по суті справи не надходило.
Дослідивши документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 12.08.1979 соку по 24.03.1998 року, в тому числі приймав участь у бойових діях в Демократичній Республіці Афганістан.
З витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 07 серпня 2013 року № 153 вбачається, що наявні у позивача поранення - зміцнілі рубці голови, обох лопаточних областей, лівого плеча та лівої гомілки, які являються наслідком за живлення поранення /1987 року/, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.
13 січня 2014 року відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії позивачу з 13 січня 2014 року встановлена II група інвалідності, що настала в результаті поранення , пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
26 лютого 2018 року позивач звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням інвалідності.
26 квітня 2018 року позивач отримав копію Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 37 від 06 квітня 2018 року, за яким позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, так як термін з дня виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги до дня звернення за призначенням одноразової грошової допомоги становить більше трьох років (а.с. 7-8).
Не погоджуючись із такими діями та рішенням Відповідача, Позивач звернувся із даним позовом до суду.
Оцінюючи дії та рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Статтею 16 Закону № 2011-XII, передбачено виплату одноразової грошової допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
При цьому, згідно ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання ч. 9, ст. 16-3 Закону № 2011-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року за № 975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Пунктом 1 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року за № 975 встановлено, що цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Відповідно до п. 3 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 13 Порядку, встановлено, що керівник уповноваженого органу (в даному випадку - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Згідно з п. 11 Порядку, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу (в даному випадку - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) такі документи:
- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:
- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
- документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
- сторінки паспорту з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
- документ, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Судом встановлено, що 27.02.2018 року Одеським обласним військовим комісаріатом, як уповноваженим органом, було отримано від ОСОБА_1 заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, при цьому, до отриманої військкоматом заяви, ОСОБА_1 були додані відповідні документи:
- копія виписки з акту огляду МСЕК серії 10 ААВ від 13.01.2014 року;
- копія військового квитка серії НОМЕР_1 ;
- копія витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 07.08.2013 року № 153;
- копія довідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 15.03.1987 року;
- копія паспорту громадянина України та ідентифікаційного номера.
03.03.2018 року Одеським обласним військовим комісаріатом було складено висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який разом із усіма вищезазначеними доданими документами було подано до розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України.
06.04.2018 року в Міністерстві оборони України відбулося засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Так, при розгляді заяви позивача та доданих до неї документів комісією прийняте протокольне рішення про відмову у призначенні позивачку одноразової грошової допомоги.
Про прийняте рішення, ОСОБА_1 було повідомлено листом Одеського обласного військового комісаріату від 26.04.2018 року.
Відмова комісії обумовлена тим, що ОСОБА_1 звернувся із заявою для призначення одноразової грошової допомоги 26.02.2018 року, а інвалідність йому встановлена 13.01.2014 року, отже права на призначення одноразової грошової допомоги він не має.
Суд погоджується із зазначеною думкою Відповідача, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 8 ст. 16-3 Закону України «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги» № 2011-XII, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
При цьому, п. 3 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року за № 975, встановлено, що у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Суд зазначає, що ОСОБА_1 вперше було встановлено II групу інвалідності 13.01.2014 року, внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, а тому, днем виникнення права у даному випадку є дата, яка зазначена у довідці МСЕК серії 10 ААВ № 718620, тобто 13.01.2014 року.
В свою чергу, із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 звернувся 27.02.2018 року, тобто із пропуском трирічного терміну, визначено у ч. 8 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що рішення відповідної комісії Міністерства оборони України ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Враховуючи викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Керуючись статтями 2, 5-9, 72-73, 77, 159, 241-246, 250-251, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, Повітрофлотський пр.-т, 6), за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанціїв 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.