Справа № 480/93/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 р. Справа № 480/93/19

Сумський окружний адміністративний суд в особі судді Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 просить суд скасувати вимогу від 08.11.2018 № Ф-13590-17 про сплату ним боргу (недоїмки) за ЄСВ в сумі 15819,54 грн, винесену Головним управлінням Державної фіскальної служби у Сумській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Сумській області).

Свої вимоги мотивує тим, що позивач подав скаргу на вимогу про сплату боргу від 08.11.2018 № Ф-13590-17 до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду якої не було прийняте вмотивоване рішення в двадцятидениий строк. А отже скарга вважається задоволеною на користь платника податків з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку, як це передбачено розділом VІІ Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 21.10.2015 № 916.

Ухвалою суду від 15.01.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04.02.2019 відповідач надіслав до суду відзив на позов (а.с. 15), у якому зазначив, що відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивач був зобов'язаний сплатити єдиний внесок за 2017 рік в сумі 8448 грн та за 2018 рік - 7371,54 грн, що підтверджується обліковими даними з інформаційної системи органу доходів і зборів. Крім того, зазначив, що відповідач не порушив строки розгляду скарги, оскільки Державна фіскальна служба України прийняла рішення про результати розгляду скарги позивача протягом 30 календарних днів, як це передбачено розділом VI Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд визнає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.08.2011 по 27.11.2018 перебував на обліку в ГУ ДФС у Сумській області як фізична особа-підприємець та здійснював діяльність на загальній системі оподаткування.

08.11.2018 ГУ ДФС у Сумській області винесло вимогу № Ф-13590-17 про сплату позивачем боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 15819,54 грн (а.с. 6, 17).

Згідно з копією повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (а.с. 7) 27.11.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність.

03.12.2018 позивач подав до Державної фіскальної служби України скаргу на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 № Ф-13590-17, у якій просив скасувати вказану вимогу у зв'язку з безпідставним нарахуванням заборгованості з ЄСВ (а.с. 8).

27.12.2018 Державна фіскальна служба України прийняла рішення № /ш/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги (а.с. 10-11), яким залишила вимогу без змін, а скаргу - без задоволення.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI1 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI1 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов'язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Статтею 8 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено в 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3200 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 ч. 1 ст. 4, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Враховуючи обов'язок нарахування єдиного внеску до сплати, навіть у разі відсутності доходу, фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування зобов'язані сплатити до 09.02.2018 за звітний 2017 рік мінімальну суму єдиного внеску - 8448 грн (3200 х 12 х 22 %).

Абзацом 3 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Статтею 8 Закону України від 07.12.2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено в 2018 році мінімальну заробітну плату в місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривні.

Відповідно, щоквартальний платіж складає 2457,18 грн (3723 х 3 х 22 %) за квартал та повинен бути сплачений до 19.04.2018 - за 1 квартал, до 19.07.2018 - за 2 квартал, до 19.10.2018 - за 3 квартал.

Частиною 13 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція), строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відповідно до п. 4 розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується, зокрема на підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Тобто, вимога про сплату боргу була винесена правомірно.

Щодо розгляду скарги позивача на вимогу про сплату боргу (недоїмки), то суд зазначає, що відповідно до п. 1 розділу IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 09.12.2015 № 1124, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення контролюючим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Скарга позивача від 03.12.2018 отримана Державною фіскальною службою 05.12.2018, а рішення № /ш/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги винесено 27.12.2018, тобто протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, як це передбачено п. 1 розділу IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 09.12.2015 № 1124.

Саме Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затверджений наказом Міністерством фінансів України від 09.12.2015 № 1124, на якій посилається відповідач, оскільки відповідно до п. 1 розділу 1 цього Порядку він визначає процедуру подання та розгляду контролюючим органом скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами десятою, одинадцятою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Посилання позивача на положення Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 21.10.2015 № 916, суд вважає безпідставними оскільки ним визначається процедура оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів під час адміністративного оскарження, тому застосуванню підлягає інший механізм розгляду скарги позивача, який визначений Порядком розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, що затверджений наказом Міністерством фінансів України від 09.12.2015 № 1124.

На підставі викладеного суд вважає, що податкова вимога ГУ ДФС у Сумській області від 08.11.2018 № Ф-13590-17 є законною та обґрунтованою, а позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про скасування вимоги відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал