Справа № 402/1459/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 402/1459/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року в адміністративній справі № 402/1459/17 (суддя І інстанції - Петренко О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Благовіщенському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення №РВ-017 від 06.12.2017 року та рішення №РВ-018 від 25.01.2018 року державного кадастрового реєстратора відділу у Благовіщенському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов'язати відповідача вчинити дії, а саме вирішити питання щодо якого звернувся позивач, а саме про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо реєстрації та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, наділеній ОСОБА_1 загальною площею 0,0300 га, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач для державної реєстрації земельної ділянки звернулася до відповідача із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Однак державним кадастровим реєстратором прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру через невідповідність поданих документів вимогам законодавства, а саме у зв'язку з відсутністю погодження проекту землеустрою відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Благовіщенської райдержадміністрації. Вказане рішення вважає протиправним, оскільки проект землеустрою погоджено всіма дозвільними органами, погодження яких вимагається чинним законодавством, а погодження органу архітектури не потрібно, оскільки земельна ділянка відводиться для садівництва, а не для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року, позов задоволений повністю. Також на користь позивача стягнуто судові витрати у розмірі 11427,29 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відділу у Благовіщенському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області як особа, яка не брала участі у розгляді справи, подало апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що державним кадастровим реєстратором правомірно відмовлено у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, оскільки позивачем надано не повний пакет документів, а саме, відсутнє погодження проекту землеустрою структурним підрозділом райдержадміністрації у сфері містобудування та архітектури. Також вважає завищеною суму стягнутих судових витрат.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

03.10.2014 року рішенням № 389 двадцять п'ятої сесії 6 скликання Ульяновської міської ради ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення в межах м. Благовіщенське (колишня назва м. Ульяновка), що перебувають в запасі, орієнтовною площею 0,03 га для індивідуального садівництва (згідно КВЦПЗ: 01:05), що знаходиться за адресою - Кіровоградська область, м. Благовіщенське, на розі вулиць Гоголя і Тітова. Позивача зобов'язано замовити в ліцензійній організації розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. (а.с. 16).

Позивачем, на виконання зазначеного рішення, укладено угоду з ТОВ "Кіровоградгеоінформ", яким в подальшому виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність (а.с. 10-49).

При цьому, межі земельної ділянки погоджено Благовіщенською міською радою, що підтверджується відповідним актом прийому - передачі межевих знаків на зберігання від 03.08.2016 року (а.с. 32).

Проект землеустрою погоджено міською радою, відділом Держгеокадастру в Ульяновському районі Кіровоградській області, експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Рівненській області (а.с. 42-44).

Земельна ділянка раніше ніким не використовувалась, на ній не розташовано жодної будівельної споруди (містобудівного чи житлового призначення).

Висновком від 15.12.2016 року за № 82 та повторно від 20.01.2017 року за №10 Відділ регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Благовіщенської районної державної адміністрації відмовив позивачу в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі частини 5 та частини 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України, частини 3, частини 4 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посилаючись на те, що згідно з існуючою містобудівною документацією (генеральним планом м. Ульяновка, розробленого в 1989 році та актуалізованого рішення Ульяновської міської ради 27.02.2013 року № 248), вказана земельна ділянка знаходиться в межах кварталу присадибної житлової забудови і, відповідно, призначена для житлового будівництва, а не для індивідуального садівництва, тобто даний проект землеустрою мав би передбачати зміну цільового призначення земельної ділянки, що в даному випадку неможливе, оскільки в м. Благовіщенське відсутні план зонування або детальний план зазначеної території, затверджені відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що суперечить пункту 4 статті 24 згаданого закону.

Зазначені висновки позивачем оскаржені до суду.

Постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2017 року, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року, визнано протиправним та скасовано Висновки від 15.12.2016 року за № 82 та від 20.01.2017 року за № 10 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Благовіщенське, на розі вулиць Гоголя і Тітова. За висновками судів проект землеустрою не підлягає на погодженню Відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Благовіщенської районної державної адміністрації, оскільки земельна ділянка відводиться за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі, надана для індивідуального садівництва по угіддях - 002.03.Багаторічні насадження, на якій відсутній об'єкт будівництва.

06.12.2017 року позивач звернулась до Державного кадастрового реєстратора з заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 06.12.2017р. (реєстраційний номер заяви ЗВ-017) щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці.

Рішенням № РВ-017 від 06.12.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей /змін до них/ до Державного земельного кадастру, в зв'язку з невідповідністю електронного документу встановленим вимогам (відповідно до карти функціонального використання території м. Благовіщенське, земельна ділянка, яка відводиться у власність відноситься до земель житлової забудови, у зв'язку з чим, у відповідності до ст. 186-1 Земельного кодексу України, вказаний проект землеустрою підлягає погодженню у відділі архітектури та містобудування Благовіщенської РДА (а.с. 50-52).

04.01.2018 року з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року, позивач звернулась до відповідача з заявою про скасування (відміну) рішення № РВ-017 від 06.12.2017 року про відмову у внесені відомостей /змін до них/ до Державного земельного кадастру (а.с. 87).

Рішенням № РВ-018 від 25.01.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей /змін до них/ до Державного земельного кадастру, в зв'язку з невідповідністю електронного документу встановленим вимогам (відповідно до ст.186 ЗК України, земельна ділянка, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта подається також на погодження до структурних підрозділів районних державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури. Крім того, державний реєстратор зазначив, що в зв'язку з тим, що остаточне рішення у справі не прийнято, у відділу відсутні зобов'язання вчинити будь - які дії (а.с. 88-91).

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з абз. 3 ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" від 7 липня 2011 року № 3613-VI ( далі - Закон № 3613) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону № 3613 державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За приписами ч. 4 ст. 9 Закону № 3613 Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону № 3613 державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону № 3613 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 3613 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

За приписами ч. 5 ст. 24 Закону № 3613 державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону № 3613 підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок 1051).

Відповідно до п. 70 вказаного порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Згідно з п. 107 Порядку 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

Як зазначалось вище, державним кадастровим реєстратором відмовлено позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, встановленим чинним законодавством, а саме у зв'язку з відсутністю погодження проекту землеустрою відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово - комунального господарства Благовіщенської РДА відповідно до вимог статті 186-1 Земельного кодексу України.

Дійсно відповідно до ч. 2 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Отже, погодження відділу містобудування та архітектури відповідної райдержадміністрації вимагається не імперативно, а лише у випадку, якщо на земельній ділянці розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта.

Разом з тим, зазначеною вище постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2017 року, визначено, що проект землеустрою не підлягає погодженню відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та ЖКГ Благовіщенської РДА, а висновки останнього про відмову у такому погодженні визнані протиправними і скасовані.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, оскільки судом встановлено, що погодження проекту землеустрою відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та ЖКГ Благовіщенської райдержадміністрації не вимагається, то відповідач не мав права з цих підстав відмовляти позивачу у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відмова відповідача у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру з підстав непогодження цього проекту відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та ЖКГ Благовіщенської райдержадміністрації є протиправною, а тому оскаржене рішення відповідача про це підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту позивача, судом першої інстанції правильно було прийнято рішення про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 6 грудня 2017 року з урахуванням висновків суду з огляду на те, що державний кадастровий реєстратор відділу у Благовіщенському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не розглядав заяву позивача по суті, а відмовив лише з підстав непогодження проекту землеустрою відділом райдержадміністрації у сфері містобудування та архітектури.

Тому при повторному розгляді заяви позивача відповідач повинен розглянути цю заяву, враховуючи висновок суду, що поданий проект землеустрою зазначеного погодження не потребує.

Стосовно судових витрат апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апелянт у скарзі зазначає про завищення розміру судових витрат, проте жодних доводів щодо цього не заявляє.

При вирішенні спору судом першої інстанції згідно з положеннями ч. 6 ст. 134 КАС України вже було зменшено розмір витрат на правничу допомогу з 18900 гривень до 9800 гривень і апелянтом не доведено, що цей розмір є неспіврозмірним з вимогами, визначеними частиною 5 статті 134 КАС України.

У зв'язку з цим апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом першої інстанції стягнуто судові витрати з відділу у Благовіщенському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, проте згідно з Положенням про цей відділ (а.с. 177-179) останній є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області і не є юридичною особою, тобто не має банківських рахунків, з яких можливо стягнути присуджені позивачу судові витрати.

З огляду на вказане апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зміни резолютивної частини рішення в частині органу, з якого необхідно стягувати судові витрати, в іншій частині рішення суду залишається без змін, оскільки прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року в адміністративній справі № 402/1459/17 змінити.

В абзаці четвертому резолютивної частини рішення слова «відділу у Благовіщенському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області» замінити словами «Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області».

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року в адміністративній справі № 402/1459/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з того ж дня.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко