Справа № 520/11419/18
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

13.02.2019 р. справа №520/11419/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження справу за позовом

ОСОБА_1
до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова
про1) визнання протиправними дій щодо рішення комісії з розгляду спірних питань при призначені (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління ПФУ м. Харкова від 30.11.2018р. протокол №48 про відмову ОСОБА_1 у проведені перерахунку розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату станом на жовтень 2017р., яка видана прокуратурою Харківської області 21.02.2018 р. за № 19-774 вих. 18; 2) зобов'язання провести з 01.10.2017р. року перерахунок пенсії за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України « Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), на підставі додатково поданих згідно супровідним листом № 19-774 вих. 18 від 21.02.2018 року документів прокуратури Харківської області про заробітну плату за аналогічною посадою, яка складає 38.951,25 гри, в розмірі 90 % від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум; 3) стягнення судового збору в сумі 704,80 грн., -

встановив:

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник є пенсіонером та перебуває на обліку в Шевченківському ОУПФУ м. Харкова, з 1998 року отримує пенсію, призначену за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку із збільшенням посадових окладів відповідним категоріям прокурорсько-слідчих працівників відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», на думку позивача, у нього виникло право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

Відповідач, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії ч.13, ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ втратили чинність, а Кабінетом Міністрів України не було прийнято нормативно - правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, у зв'язку з чим комісією правомірно було відмовлено у перерахунку пенсії позивача.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 з 26.05.1998р. отримує пенсію за вислугу років у порядку ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

30.11.2018р. позивач подав до райУПФУ заяву з приводу перерахунку пенсії на підставі письмової інформації, котра є додатком до листа прокуратури Харківської області від 21.02.2018 за №19-774вих.18.

Рішенням тероргану УПФУ в особі Комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, від 30.11.2018 року №48 у задоволенні заяви позивача було відмовлено.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення владного суб'єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу перерахунку пенсій за вислугу працівникам прокуратури, унормовані приписами ст.46 Конституцією України, Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, Закон України від 28.12.2014р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII.

Жодним із перелічених актів права не передбачено збереження режиму пенсійного забезпечення особи станом на момент первісного призначення пенсії.

З цих міркувань вимога про застосування правил перерахунку пенсії у порядку саме Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-ХІІ до задоволення не підлягає, позаяк указаний закон в цій частині втратив чинність.

Окрім того, суд бере до уваги, що у тексті позову заявник сам визнає обставини призначення пенсії за вислугу років з посади старшого помічника (прокурора) Східно-української транспортної прокуратури.

Водночас із цим, письмова інформація прокуратури області стосується зовсім іншої посади - начальника окремого структурного підрозділу прокуратури області.

Документів про ідентичність цих посад заявник до райУПФУ не подав, що свідчить обсяг матеріалів позову та стан дотримання заявником вимог ч.2 ст.79 і ч.4 ст.161 КАС України.

З цих підстав позов також підлягає відхиленню.

Відносно премії суд зазначає, що за своєю правовою природою та суттю ця виплата є одноразовим (а не регулярним) платежем, котрий свідчить про визнання роботодавця трудового внеску конкретного робітника у загальний результат службових показників органу прокуратури у межах конкретного календарного місяця або іншого часового проміжку роботи.

З цих міркувань розмір премії діючого працівника прокуратури не має прямого, абсолютного та безпосереднього впливу на розмір пенсії за вислугу років іншого працівника прокуратури.

Окрім того, при вирішенні спору судом виявлено, що правові висновки Верховного Суду з приводу застосування норм Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII до правовідносин з приводу перерахунку пенсії за вислугу років колишнім прокурорам та слідчим прокуратури містяться у постановах від 20 лютого 2018 року (справа №711/6019/16-а) та від 2 березня 2018 року (справа №264/1617/17 та №761/21804/17), від 14 березня 2018 року (справа № 713/793/16), від 15 березня 2018 року (справа № 372/2316/17), від 11 квітня 2018 року (справа № 766/13021/16-а), від 12 вересня 2018 року (справа №754/15549/16-а), від 18 жовтня 2018 року ( справа №369/7591/17) та полягають у відсутності підстав для проведення бажаного для зацікавленої особи перерахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 КАС України.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі справи пенсійного забезпечення не знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для залишення позову без задоволення.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255,262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Старосєльцева О.В.