Справа № 420/6138/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6138/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просить суд:

- Визнати дії Пенсійного Фонду України в особі Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, щодо призначення та виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пільгової пенсії за списком №1 з розрахунку, вихідними даними якого є відомості про пільговий стаж позивача - 14 років 3 місяці 22 дні - протиправними та поновити порушене право в спосіб зобов'язати перерахувати та виплатити пенсію гр. України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, визнавши, що його пільговий стаж за списком №1 дорівнює 15 років 0 місяців 26 днів з моменту призначення пенсії вперше.

- Відшкодувати шкоду, заподіяну протиправними діями суб'єкта владних повноважень в спосіб стягнення з Пенсійного Фонду України в особі Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, коштів у розмірі 7464 грн. 40 коп. (сім тисяч чотириста шістдесят чотири гривні 40 коп.), загальна сума реальних збитків складається з витрат на правничу допомогу (5 000 грн., 00 коп.), сплати судового збору (2114 грн. 40 коп.) та інших обґрунтованих витрат (послуги пошти, витрати, пов'язані із явкою до суду).

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено (а.с. 66-73), що при аналізі отриманих документів від Відповідача, Позивачу стало відомо, про помилку в обліку нарахованої пенсії, а саме підсумкова сума стажу облікована не вірно, а тому, ця помилка є дуже суттєвою та тягне за собою помилково розрахований загальний стаж, який впливає на рівень щомісячної пенсії.

Ухвалою від 12.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

09.01.2019 року від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 83-85), в обґрунтування якого зазначено, що при призначенні пенсії пільговий стаж позивача обчислено на підставі наданих ним документів, органом Пенсійного фонду України на непідконтрольній території України. Управлінням отримано електронну пенсійну справу позивача в якій міститься лише завірена копія паспорта, ідентифікаційного коду, довідка внутрішньо переміщеної особи, копія пенсійного посвідчення. Первинні документи позивача, які слугували підставою для призначення пенсії у електронній пенсійній справі позивача відсутні. А тому, управління не має змоги перевірити та визнати пільговий стаж позивача. З огляду на зазначене, дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства України.

Сторони до судового засідання, яке було призначено на 06 лютого 2019 року, не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.

15.01.2019 року, на електрону адресу суду, від представника позивача, надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 90).

05.02.2019 року від представинка Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 106).

Таким чином, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлене наступне.

ОСОБА_1 з 2010 року є пенсіонером. Пенсія призначена Краснодонським управлінням пенсійного фонду України в Луганській області (за місцем реєстрації позивача за паспортом), за списком №1.

В 2015 році позивач переместився із зони бойових дій до м. Харків, а пізніше, 31.08.2017 року, до м. Одеса. Так, з лютого 2018р. позивач отримує пенсію за місцем перебування на обліку у Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одеса.

30.08.2018 року звернувся до Відповідача зі скаргою, в якій позивач висловлював позицію щодо незгоди з нарахованим та виплачуваним розміром пенсії, а також з підставами її припинення (а.с. 23).

01.10.2018 року на адресу тимчасового мешкання позивача надійшов лист-відповідь на звернення від Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України, в якому працівниками пенсійного фонду було надано належним чином засвідчену копію розпорядження N 846357 від 01.09.2018 року про призначення пенсії, розрахунок стажу, розрахунок заробітної плати (а.с. 24-30).

Позивач, керуючись правом на оскарження рішення в досудовому порядку до органу вищого рівня, з метою врегулювання спірного питання про наявність помилки в обрахунку нарахованої пенсії, 05.10.2018 року подав ще одну скаргу, в якій було вказано на припущену помилку (а.с. 31).

01.11.2018 року Позивачем отримано відповідь за підписом заступника начальника Головного управління пенсійного фонду в Одеській області № 2402/С-11,2408/С-11 від 22.10.2018 року, з якої вбачається, що припущену помилку відповідач не визнає і свої дії вважає правомірними.

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача, надаючи оцінку кожному аргументу сторін, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов'язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов'язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Як вбачається із розпорядження № 846357 від 01.09.2018 року про призначення пенсії, стаж Позивача на підземних роботах, за розрахунком Відповідача, який складається зі стажу за списком 1 (ШАХТАРІ), військової служби та періоду навчання дорівнює 14 роки, 3 місяці, 22 дні, з яких стаж за списком 1 - 11років, 4 місяці, 6 днів, військова служба - 2 роки 0 місяців 11днів, навчання, яке зараховане у пільговий стаж - 0 років 11 місяців 5днів.

Суд погоджується із доводами Позивача, що такий розрахунок є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом для призначення та нарахування пенсії є трудова книжка,

Згідно із записами в трудовій книжці (а.с. 19-22), стаж за списком 1 складає 12 років 1місяць10 днів, військова служба - 2 роки 0 місяців11днів, навчання, яке зараховане у пільговий стаж - 0 років11 місяців 5днів. Загалом: 15 років 0 місяців 26 днів, а тому, загальний стаж, що дає право на отримання пільгової пенсії за списком №1 розрахований не вірно.

Особливості пенсійного забезпечення шахтарів врегульовано Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Так, відповідно до ст.8 зазначеного Закону, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З доданого до позову розрахунку пільгового стажу за списком №1 (а.с. 18) вбачається, що позивач має більше ніж 15 років зазначеного стажу. Отже, відповідачем не дотримано законної вимоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Розмір пенсії, як зазначено в відповіді на скаргу (а.с. 24-25), позивача дорівнює 1891 гри. 78 коп.

Судом встановлено з листа від 04.09.2018р. № 338/с-01,3353/09, що загальний стаж враховано по 31.03.2013р. та складає, за підсумками Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі, 24 роки 2 місяці.

Суд зазначає, що такий розрахунок також не є вірним, оскільки мають узгоджуватися з наведеною вище нормою Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а також ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, з урахуванням того, що Позивач, не знав і не міг знати про тривале порушення його прав з боку Відповідача, призначення невірного розміру пенсії, суд доходить до висновку, щодо визнання протиправними дій та поновлення його порушеного права шляхом поновлення порушеного права за весь період, що передував виявленню такого порушення, а саме з моменту призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі щодо належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Також, позивач просить стягнути із відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та сплаті судового збору у розмірі 2114,40 грн..

Відповідно до ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачу надано правничу допомогу на підставі Договорів про надання юридичної допомоги від 27.08.2018 року та 06.11.2018 року. Відповідно до умов цих договорів ОСОБА_1 в рахунок витрат на юридичну допомогу було сплачено грошову суму у розмірі 5000,00 грн., що підтверджено кошторисом витрат, актом виконанних робіт та розрахунковими квитанціями про сплату за надані послуги (а.с. 36-41).

Судом визначено співмірність та розмір витрат на правову допомогу відповідно до статті 134 КАС України, з урахуванням фактично витраченого часу на надання правничої допомоги адвокатом, пов'язаної з розглядом справи.

Клопотань відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не надходило.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення витрат на юридичну допомогу у розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

Щодо стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2114,40 грн., Позивачем при зверненні до суду з даним позовом, було сплачено 2114,40 грн.

Проте суд зазначає, що вимоги викладені в п. 2 прохальної частини позову, є однією вимогою, оскільки друга вимога є похідною від першої, а тому за подачу позову з такими вимогами, слід сплачувати судовий збір 704,80 грн.

За вимоги, які викладені в п. 3 прохальної частини позову, судовий збір не сплачується, оскіьки не є позовними вимогами в розумінні ст. 5 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення витрат на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, а саме судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 139, 241-246, 250-251 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дії та стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), пільгової пенсії за списком №1 з розрахунку пільгового стажу позивача - 14 років 3 місяці 22 дні - протиправними.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок та виплатити пільгову пенсію за списком №1 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), виходячи з пільгового трудового стажу 15 років 0 місяців 26 днів з моменту призначення пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (), витрати на юридичну допомогу у розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (), судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.