Справа № 460/2959/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2019 року м. РівнеСправа №460/2959/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доУправління Держпраці у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1М.) звернулася до суду з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови від 31.10.2018 №РВ388/951/000417/ТД-ФС про накладення штрафу на суму 111960,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта інспекційного відвідування, на підставі якого прийнято оспорювану постанову, не ґрунтуються на достовірних, об'єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, не відповідають фактичним обставинам та суперечать чинному законодавству.

Ухвалою суду від 03.12.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Разом з тим, судом встановлено строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що постанова про накладення штрафу за допущення працівника до роботи без укладення трудового договору прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Стверджує, що на час проведення інспекційного відвідування порушень законодавства в частині допуску до роботи працівників без укладення трудових договорів виявлено не було. Спірні обставини щодо допуску працівників без оформлення трудового договору ґрунтуються на підставі акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №РВ388/951/АВ проведеного відповідно до наказу відповідача від 09.10.2018 №1095, та не основуються на фактичних обставинах, оскільки ОСОБА_2 ніколи не перебувала ні у трудових, ні у будь-яких інших відносинах підпорядкування з ФОП ОСОБА_1 Перебування ОСОБА_2 у кіоску пояснює тим, що позивачці (яка мешкає неподалік ринку) невідкладно потрібно було відлучитися до дому, щоб взяти дрібні кошти для розрахунку з покупцями, тому вона попросила невістку приглянути за кіоском №1 на ринку «Перелесник», а не продавати хлібобулочні вироби, як зазначено в акті. Закрити, кіоск або залишити його без нагляду позивачка не могла оскільки, якраз в кіоску пеклися хлібобулочні вироби, на вчинення будь-яких інших дій крім нагляду декілька хвилин за кіоском позивач нікого не уповноважувала. Зазначає, що факту допуску даного працівника до роботи без укладення трудового договору не було, жодних обов'язків трудових чи цивільно-правових між ними не виникло, а відтак винесення відповідачем спірної постанови та накладення штрафу є протиправним. Крім того, пояснив, що матеріали справи не містять будь-яких доказів які б вказували на наявність трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також доказів на підтвердження фактичного допуску даного працівника до виконання трудових обов'язків. Вказує, що відповідачем не було встановлено, що ОСОБА_2 має виконувати вимоги внутрішнього трудового розпорядку, встановлені підприємцем, дотримуватись трудової дисципліни та виконувати роботу працівника у магазині, та отримання плати останньою за виконану роботу, що виключає фактичні трудові відносини, та як наслідок спростовує доводи відповідача про допуск працівника до роботи за відсутності трудового договору. Просив позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, надавши пояснення тотожні відзиву. Зокрема, вказала, що в ході проведення інспекційного відвідування державними інспекторами Управління Держпраці, виявлено факт допуску підприємцем працівника ОСОБА_2 до роботи за відсутності укладеного трудового договору (контракту). З даного приводу ОСОБА_2 була допитана в якості свідка та надала пояснення, що вона на момент відсутності ФОП ОСОБА_1 , яка безпосередньо і є продавцем, приглядала за кіоском поки остання розмінює дрібні гроші, ніяких вказівок щодо реалізації товару не отримувала, також вказала що пояснення які надавала в момент проведення інспекційного відвідування писала в під диктовку інспектора. З огляду на викладене в сукупності та покликаючись на правомірність спірного рішення, наявність підстав для його прийняття, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Вказала, що відповідач діяв в межах та спосіб, встановлений чинним законодавством. Зазначила, що позивач, допустила працівника до роботи без оформлення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням. За таких обставин, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Протокольною ухвалою від 17.01.2019 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

У період з 10.10.2018 по 11.10.2018, на підставі наказу від 09.10.2018№1095 з направленням від 09.10.2018№962-Н/09/27, Управлінням Держпраці у Рівненській області було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань додержання вимог законодавства про працю, яка здійснює підприємницьку діяльність на ринку «Перелесник» по вул.Ювілейна в м.Рівному. За результатами інспекційного відвідування 11.10.2018 складено акт №РВ388/951/АВ.

За наслідками інспекційного відвідування інспектором праці було також складено припис від 11.10.2018 №РВ388/951/АВ/П, в якому ФОП ОСОБА_1 зобов'язано вжити заходів щодо усунення порушень, виявлених в ході інспектування до 19.10.2018.

31.10.2018 Управлінням Держпраці у Рівненській області винесено постанову №РВ388/951/000417/ТД-ФС про накладення штрафу у сумі 111690,00грн. за невиконання вимог ч.3 ст.24 КЗпП України.

Вважаючи протиправним таке рішення органу Держпраці, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.43 Конституції України, держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, є Державна служба України з питань праці (Держпраці) (п.1).

Згідно з п.7 Положення №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100, територіальним органом Держпраці на території Рівненської області є Управління Держпраці у Рівненської області.

До завдань Держпраці належить, зокрема, державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, а також зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування (п.4 Положення №96).

Правові та організаційні засади проведення державного нагляду (контролю) визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та регулюється Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Статтею 1 Закону №877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Статтею 6 Закону №877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом;

- неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

- доручення Прем'єр-міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Відповідно до положень ст.7 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає відповідний наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, і предмет перевірки, та на підставі якого оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, що підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. Перед початком перевірки суб'єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред'являють керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб'єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

При цьому, плановий чи позаплановий захід щодо суб'єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником (ч.11 ст.4 Закону №877-V).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).

Пунктом 2 Порядку №295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:

- Держпраці та її територіальних органів;

- виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Відповідно до п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів; ДФС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Із наказу про інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 від 09.10.2018 №1095 вбачається, що підставою для проведення такого відвідування стала службова записка заступника начальника відділу з питань здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3 від 09.10.2018.

Таким чином, даний наказ прийнято відповідачем у відповідності до пп.3 п.5 Порядку №295, однак у такому наказі не вказано на підставі якої інформації та яких джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 пункту 5 Порядку №295, його прийнято.

При цьому, така підстава, як службова записка заступника начальника відсутня у переліку підстав проведення інспекційного відвідування, передбачених п.5 Порядку №295.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п.19 Порядку №295).

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником обєкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в обєкта відвідування (п.20 Порядку №295).

Дослідивши акт інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 11.10.2018 №РВ388/951/АВ судом встановлено, що згідно з висновками вказаного акта, позивачем допущено порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме: ФОП ОСОБА_1 допустила ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням. Так наприклад в кіоску №1, на ринку «Перелесник» по вул.Ювілейна в м.Рівному, перебувала ОСОБА_4, яка пояснила що, на момент відсутності продавця вона приглядає за кіоском та не перебуває в трудових відносинах з жодним підприємцем. Відповідно до графіку роботи ринку «Перелесник», обов'язки продавця виконувала ФОП ОСОБА_1

Відповідно до приписів ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядникові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган або фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд враховує, що правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема, встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

Як встановлено з акта інспекційного відвідування, висновку про те, що громадянка ОСОБА_4 10.10.2018 була допущена позивачем до роботи продавця в кіоску №1 ринку «Перелесник» без укладання трудового договору, стала присутність такої особи у вказаному кіоску.

Сторонами не заперечується, що станом на час проведення відповідачем інспекційного відвідування громадянка ОСОБА_2 в трудових відносинах з позивачем не перебувала, за місцем здійснення господарської діяльності позивача знаходилась лиш деякий час. Згідно з графіком роботи ринку «Перелесник», продаж товарів у кіоску №1 здійснювала ФОП ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 (згідно зі свідоцтвом про шлюб від 10.06.2008 серії 1-ГЮ №037889 дівоче прізвище ОСОБА_4) надала пояснення, що проживає поряд з ринком «Перелесник», в тому ж будинку що і ФОП ОСОБА_1, являється родичкою останньої, та в силу цих обставин здійснює покупки на цьому ринку. Зазначила, що в той день вона зустріла ФОП ОСОБА_1 на території ринку, яка попросила її приглянути за кіоском так як їй потрібно розміняти дрібні гроші, закрити кіоск вона не може у звязку з тим, що там випікаються хлібобулочні вироби. Свідок пояснила, що погодилась на прохання так як добре її знала. До роботи в магазині не допускалась, продажу не здійснювала та жодних угод не укладала.

У матеріалах справи відсутні будь-які документально підтверджені відомості, що 10.10.2018 громадянка ОСОБА_2 здійснювала продаж товару в кіоску №1 ринку «Перелесник» та, як наслідок, допуску її до роботи без укладення трудового договору з позивачем.

Свідчення які надала ОСОБА_2 під час судового засідання, ці обставини підтверджують.

Таким чином, відповідачем ототожнено обставину «перебування особи в кіоску» з обставиною «виконання особою трудових обов'язків», а тому суд критично оцінює таке покликання відповідача, оскільки факт перебування особи в приміщенні кіоску, за відсутності належних доказів виконання нею трудових обов'язків, не свідчить про виникнення трудових відносин та не підтверджує фактичного допущення її до роботи.

З огляду на викладене, висновки акта інспекційного відвідування побудовані виключно на припущеннях та не підтверджені належними й допустимими доказами.

Відповідно до вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі Порядок №509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу (п.2).

За таких обставин, акт інспекційного відвідування, який містить не підтверджену інформацію, а також результати якого отримані не у встановлений законом спосіб, не може бути належною підставою у розгляді справи про накладання штрафу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки така прийнята на підставі матеріалів, які містить не підтверджену інформацію, та які отримані не у спосіб, встановлений законом, а відтак, поза межами правового поля.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності прийняття оспорюваної постанови, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області від 31.10.2018 №РВ388/951/000417/ТД-ФС.

Стягнути із суб'єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області (вул.Лермонтова, 7, м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код 39780243), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 33024; ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1116,90грн. (одна тисяча сто шістнадцять гривень дев'яносто копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.