Справа № 804/4748/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2018 року Справа № 804/4748/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
02.07.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову).
У встановлений судом строк відповідачем не надано відзив на позов.
Враховуючи положення ч.3 та ч.4 ст.257, ст.258, ст.261, ст.262 КАС України, суд розглянув цю адміністративну справу одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми діючого законодавства, прийшов до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_1 (повний тезка). У 2013 році позивач у Четвертій державній нотаріальній конторі м.Дніпра оформив спадщину після померлого батька на житловий будинок в м.Дніпрі. Вартість отриманого позивачем у спадщину будинку була оцінена у 179671,00 грн.
Після оформлення спадщини на будинок, нотаріус Четвертої державної нотаріальної контори м.Дніпра як податковий агент подав до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській областівідомості відносно отриманого позивачем доходу, та при цьому помилково вказала у поданому нею звіті 1-ДФ неправильну ознаку отриманого позивачем доходу «114» (Дохід, отриманий платником унаслідок прийняття ним у спадщину (дарунок) від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення), замість вірної «113» (Дохід, отриманий платником унаслідок прийняття ним у спадщину (як дарунок) від члена сім'ї першого ступеня споріднення).
На підтвердження подання помилкових відомостей нотаріусом, позивачем надано довідку від 23.01.2018 року №293/01-16 за підписом завідуючої Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що позивач дійсно прийняв спадщину як син, тобто отримав спадщину від члена сім'ї першого ступеня споріднення, а саме його батька - ОСОБА_1 (а.с. 7).
На підтвердження наявності родинних стосунків першого ступеня споріднення між позивачем та ОСОБА_1, до матеріалів справи надано Свідоцтво про народження (а.с. 6).
На підставі підпункту78.1.2пункту78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу №433 від 07.06.2016 року посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, на підставі чого було складено акт №1978/1304/НОМЕР_1 від 19.06.2016 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1, який протягом 2013 року отримав дохід у вигляді успадкованого майна, з якого при нарахуванні не утримувався податок на доходи фізичних осіб (а.с.8-10).
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення позивачем пп.164.2.10. п. 164.2. ст.164 ПКУ, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, у розмірі 8983,55 грн.; пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп. в п.176.1 ст.176 ПКУ №2755-ІУ в результаті неподання податкової декларації за період, що перевірявся, за 2013 рік.
Досліджуючи обґрунтованість прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI, зокрема кодекс визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Пунктом 15.1 статті 15 Податкового Кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Згідно підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Відповідно до підпункту 164.2.10 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.
Згідно із приписами пункту 174.6 статті 174 Податкового кодексу України кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.
Пунктом 174.1 статті 174 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом спадщини платника податку є, зокрема, об'єкт нерухомості.
При цьому відповідно до пункту 174.3 статті 174 Податкового кодексу України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.
Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, включається спадкоємцями до складу загального річного доходу платника податку, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб.
Ставки податку на доходи фізичних осіб, за якими оподатковуються об'єкти спадщини, передбачено пунктами 174.2 та 174.6 статі 174 Податкового кодексу України.
Відповідно до підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою у разі, якщо успадковуються членам сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, якими, згідно Податкового кодексу України, вважаються батьки фізичної особи, чоловік та дружина, діти, у тому числі усиновлені згідно підпункту 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у 2013 році отримав дохід у розмірі 179671,00 грн., за рахунок прийняття ним у спадщину (дарунок) майна.
На думку відповідача, вказаний дохід підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб у розмірі 5% бази оподаткування, оскільки позивач не є членом сім'ї першого ступеня споріднення.
Так, відповідно до підпункту 174.2.2пункту 174.2статті 174 Податкового кодексу України, об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, у розмірі 5% вартості будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.
Водночас, як встановлено судом, позивач отримав у спадщину майно від свого батька - ОСОБА_1. При цьому, факт наявності родинних стосунків першого ступеня споріднення підтверджується матеріалами справи.
Згідно частини першої статті 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Відповідно до 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відтак, спадкування Позивачем відбулося як члена сім'ї першого ступеня споріднення (підпункт 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), і успадковане майно повинно оподатковуватись за нульовою ставкою, відповідно до абзацу "а" підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України.
Наведене спростовує висновки податкового органу стосовно того, що позивач протягом 2013 року отримав дохід у вигляді спадщини від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм чинного податкового законодавства України та підлягає скасуванню, оскільки нарахування податку на доходи фізичних осіб та штрафних санкцій, у даному випадку суперечить вимогам підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України, згідно з яким за нульовою ставкою оподатковуються об'єкти, що успадковуються членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення. Оскільки відсутній об'єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб, скасуванню підлягає і податкове повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для їх задоволення.
Керуючись ст.ст.77, 139, 243 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова