Справа № 1640/2738/18
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа № 1640/2738/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Герсдорф О.І.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1./ звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /далі - відповідач/ про зобов'язання внести зміни до її актового запису про народження №1528 від 25 червня 1975 року, а саме: змінити національність її батька з "українець" на "німець" /з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, а.с. 144/.

В обґрунтування заявленої вимоги позивачем зазначено, що в актовому записі №1528 від 25 червня 1975 року у графі "національність батька" зазначено "українець". З метою внесення змін до актового запису у графу "національність батька", позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року позовну заяву залишено без руху у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи позовної заяви з доданими до неї документами.

18 грудня 2018 року позивачем надано до суду позовну заяву з доказами на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та їх копій відповідно до кількості учасників справи, а також оригінал квитанції про сплату судового збору.

Через невідповідність позовної заяви вимогам частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дня отримання позивачем ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

03 січня 2019 року від позивача до суду надійшли документи, якими усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №1640/2738/18, призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження повідомленням (викликом) учасників справи .

23 січня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що в актовому записі про народження №1528 від 25 червня 1975 року зазначена національність батька позивача "українець", а відтак помилки не допущено. В той же час підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильного запису в актовому записі цивільного стану /а.с. 122-123/.

У судовому засіданні позивач та її представник позовну вимогу підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі, а представник відповідача проти позову заперечувала та просила у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до відомостей про актовий запис № 1528 від 25 червня 1975 року, що зареєстрований в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133 та 135 Сімейного кодексу України, у графі "національність батька ОСОБА_1" зазначено "українець" /а.с. 125/.

У позовній заяві та у судовому засіданні позивачем пояснено її бажання змінити національність батька на "німець" та у підтвердження наявності підстав для внесення змін до актового запису № 1528 від 25 червня 1975 року надано до суду "справку о реабилитации" (рос.) від 22.10.2003 № 13-32-03, виданої прокуратурою Ростовської області Російської Федерації, та "архивную справку о нахождении на спецпоселении и судьбе ОСОБА_4." (рос.) від 26.09.2003 № 2/13-К-29, виданої Управлінням внутрішніх справ Вологодської області Російської Федерації, в яких зазначено національність її діда, ОСОБА_4: "немец" (рос.) /а.с. 23, 30/.

У зв'язку з викладеним, позивач звернулася до суду з позовом про зобов'язання Кременчуцького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести зміни до її актового запису про народження №1528 від 25 червня 1975 року, а саме: змінити національність її батька з "українець" на "німець".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з наступного.

За приписами статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" встановлено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Матеріалами справи підтверджується, а позивачем не заперечується, що її батько, ОСОБА_5, за національністю був "українцем".

Так, у свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_2, копія якого наявна у матеріалах справи, вказана національність батька, ОСОБА_5: "українець" /а.с. 20/. Згідно запису акта про народження № 1528 від 25 червня 1975 року у графі "національність ОСОБА_5" зазначено: "українець" /а.с. 135/.

Таким чином, відомості, внесені до актового запису про народження ОСОБА_1 №1528 від 25 червня 1975 року щодо національності батька, ОСОБА_5, відповідають дійсності та не містять помилок.

Також суд зазначає, що при внесенні змін у записи щодо персональних даних інших осіб (у даному випадку батька позивача) необхідно брати до уваги їх власне ставлення до таких змін.

Батько позивача, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 /а.с. 98/.

Разом з тим, батько позивача, ОСОБА_5, не змінив свою національність за життя, хоча Указом Президента України "Про порядок зміни громадянами України національності" від 31 грудня 1991 року № 24, який втратив чинність згідно з Указом Президента України №70/99 від 27 січня 1999 року, було передбачено, що національність може бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажають змінити її відповідно до національності другого з батьків. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_5 протягом життя намірів щодо зміни національності не виявив. Відтак, у спірних правовідносинах неможливо застосувати положення частини 2 статті 300 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні".

Суд наголошує на тому, що зазначені вище нормативні акти встановлюють і захищають суб'єктивне (немайнове) право громадянина, яке за своєю природою реалізується за власним волевиявленням і не успадковується, а отже, не може бути реалізоване волею спадкоємця.

Таким чином, підстави для внесення змін в актовий запис про народження ОСОБА_1 №1528 від 25 червня 1975 року щодо заміни національності батька позивача з "українець" на "німець" відсутні.

Враховуючи викладене, позовна вимога про зобов'язання Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести зміни до актового запису №1528 від 25 червня 1975 року задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Першотравнева, буд.5, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 40445128) про зобов'язання внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №1528 від 25 червня 1975 року, а саме: змінити національність батька дитини з "українець" на "німець".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Повне рішення складено 11 лютого 2019 року.

Суддя Н.І. Слободянюк