Справа № 2240/3334/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/3334/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

07 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: не з'явився,

представника відповідача: Клюцука В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року (повний текст якої складено в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивач в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18.12.2017 у справі №686/23941/17, яке набрало законної сили 21.02.2018, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 згідно довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області № 77/121/49-2017 від 07.06.2017 та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 згідно довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області № 77/121/49-2017 від 07.06.2017 та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з 01.01.2016 (арк. спр. 40 (зворотній бік) - 43).

Згідно з Перерахунком пенсії ОСОБА_3 від 06.03.2018, на підставі рішення суду проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року. Сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 7767,41 гривень. Основний розмір пенсії (68% грошового забезпечення) - 5281,84 гривень. Підсумок пенсії (з надбавками) - 5281,84 гривень (арк. спр. 70).

Відповідно до Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням №Д /28 від 06.03.2018, сума доплати до пенсії складає 2328,38 гривень щомісячно в період з 01.01.2016 по 30.03.2018, всього 62866,26 гривень (арк. спр. 69, зворотній бік).

20 березня 2018 року ОСОБА_3 виплачено доплату пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 в сумі 6985,14 грн, що не заперечується сторонами та стверджено листом за підписом заступника начальника головного управління Ковальчук Ю.В. (арк. спр. 76-77).

Згідно з Перерахунком пенсії ОСОБА_3 від 20.04.2018, на підставі постанови КМ України №988, №103 проведено перерахунок з 01.01.2016. Сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 7749,23 гривень. Основний розмір пенсії (68% грошового забезпечення) - 5269,84 гривень. Доплата до попереднього розміру пенсії -12,36 гривень. Підсумок пенсії (з надбавками) - 5281,84 гривень (арк. спр. 48).

25.06.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою, в якій просив добровільно розрахувати розмір та здійснити виплату компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати суми перерахованої пенсії з 01.01.2016 (арк. спр. 17-18).

Відповідач, листом №1646/С-8 від 17.07.2018, повідомив ОСОБА_3, що нарахування та виплата пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 в сумі 6985,14 грн, зокрема на виконання рішення суду у справі №686/23941/17, проведена у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Донарахована сума за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде виплачена у відповідності до порядку, визначеного Постановою №103, після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету України, тому підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів відсутні (арк. спр. 19-20).

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000 (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).

Згідно з ст. 1-2 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 4 Закону №2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з п. 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, основними умовами для виплати суми компенсації є 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Відтак, Закон №2050-ІІІ пов'язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Статтею 55 Закону України від 09.04.1992, № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( далі - Закон № 2262-XII) також визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Виходячи з вищенаведеного, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону №2050-ІІІ, ст.55 Закон № 2262-XII та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року по справі №522/5664/17 (провадження К/9901/2999/17), від 20.02.2018 по справі № 336/4675/17 (провадження №К/9901/23/17), і від 05.10.2018 по справі №162/787/16-а (провадження №К9901/33652/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, виплата доплати пенсії позивачу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не здійснена, а отже відсутня виплата основної суми доходу в розумінні Закону №2050-ІІІ, за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

За період з 01.01.2018 по 31.03.2018 доплату пенсії виплачено ОСОБА_3 20 березня 2018 року.

Згідно з ч. 2 ст. 85 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення", виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Отже, здійснивши виплату доплати до пенсії ОСОБА_3 за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 в сумі 6985,14 грн. лише 20 березня 2018 року, відповідач допустив порушення строків виплати позивачу пенсії за січень 2018 року (з 01.01.2018 по 31.01.2018) на більш як на один місяць, тому, як наслідок, слід зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період 01.01.2018 по 31.01.2018 у відповідності до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159.

Виплата пенсії за лютий 2018 року, яка має проводитись до 25 числа місяця, була виплачена у повному обсязі 20 березня 2018 року, тобто затримка не становила більше одного місяця, в той час як для нарахування компенсації, згідно з ст. 2 Закону №2050-ІІІ, затримка має становити один і більше місяців. Пенсія за березень 2018 року виплачена 20.03.2018, тобто вчасно. Отже, відсутні підстави для нарахування та виплати компенсації за лютий-березень 2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду у справах №522/5664/17, №336/4675/17 та №162/787/16-а, встановлених обставин у цій адміністративній справі, і позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволений частково, що підтверджено доказами, які перевірено судом. Тобто, задовольняється вимога щодо бездіяльності і невиплати компенсації по втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період 01.01.2018 по 31.01.2018, адже виплата невиплаченої за цей місяць пенсії у повному обсязі проведена з порушенням місячного строку. Підстави для нарахування та виплати компенсації за лютий-березень 2018 року згідно з ст. 2 Закону №2050-ІІІ відсутні. Щодо інших виплат пенсії (доплат) позивача - з 01.01.2016 до 31.12.2017, то такі не проведені (не виплачені) відповідачем, тому не може бути задоволена вимога про нарахування і виплату компенсації по втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за ці періоди, адже ці вимоги передчасні.

Стосовно клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Оскільки предметом спору в даній справі не було присудження виплати пенсії, а тому клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 лютого 2019 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.