Справа № 520/176/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

12.02.2019 р. справа №520/176/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом

ОСОБА_1, що діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_2
до Департаменту житлового господарства Харківської міської ради в особі Управління обліку та розподілу житлової площі, третя особа - ОСОБА_3
про1) визнання незаконною бездіяльність суб'єкта владних повноважень - Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради при розгляді заяви ОСОБА_1 від 25.06.2018 року про визнання її наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та та зобов'язання вчинити певні дії щодо розгляду вказаної заяви та надання письмової відповіді заявнику, -

встановив:

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що владний суб'єкт до теперішнього часу не розглянув та не надав відповіді на письмову заяву позивача щодо надання послуги про визнання її наймачем квартири.

Відповідач, Департамент житлового господарства Харківської міської ради в особі Управління обліку та розподілу житлової площі, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що Управління запропонувало позивачу надати додаткові документи, що останнім виконано не було.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом установлено, що позивач 25.06.2018 року звернулась до відповідача з заявою про визнання її наймачем квартири АДРЕСА_1.

Позивач разом з заявою надала наступні документи: виписка з особового рахунку (інформація щодо заборгованості по квартирній платі) (оригінал), довідка про склад сім'ї та реєстрацію (оригінал), заява на ім'я міського голови із згодою всіх повнолітніх членів сім'ї (оригінал), інші документи, в яких може виникнути потреба, копії паспортів повнолітніх членів сім'ї, ордер або рішення, на підставі якого зайнята квартира (оригінал), свідоцтво про народження дітей (копія завірена належним чином), свідоцтво про одруження (розлучення) (копія завірена належним чином, технічний паспорт (оригінал та копія), про що свідчить опис документів, що надано до ЦНАП для отримання адміністративної послуги.

Термін виконання заяви позивача встановлений 25.06.2018 року, спосіб отримання позивачем результату зазначено - особисто.

Як зазначає позивач, що неодноразово зверталась в усній формі до відповідача, просила надати відповідь щодо письмового звернення, проте до теперішнього часу будь-якої відповіді не отримала.

Перевіряючи відповідність закону бездіяльність владного суб'єкта щодо не розгляду та не надання відповіді на заяву позивача про визнання її наймачем квартири, суд зазначає, що правовідносини з приводу надання адміністративних послуг унормовані, насамперед, приписами Закону України "Про адміністративні послуги".

За визначенням пунктів 1-3 ч.1 ст.1 зазначеного Закону, адміністративною послугою є результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону; до суб'єктів звернення Законом віднесено фізичних осіб, юридичних осіб, які звертаються за отриманням адміністративних послуг; суб'єктом надання адміністративної послуги є орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб'єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов'язані з наданням адміністративних послуг ( ч.1 ст.2 Закону).

Законодавство у сфері надання адміністративних послуг складається з Конституції України, цього та інших законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері надання адміністративних послуг (ч.1 ст. 3 Закону).

Передбачене у ст.1 Закону України «Про звернення громадян» право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення кореспондується із встановленими ст.ст.14, 15, 19 цього Закону обов'язками органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про звернення громадян», звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

У ст.18 вказаного Закону передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Термін розгляду звернень громадян врегульовано ст.20 Закону України «Про звернення громадян», згідно ч.ч.1, 2 якої звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Строк надання адміністративної послуги, також визначений ст.10 Закону України "Про адміністративні послуги", якою передбачено зокрема, що граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом. У разі якщо законом не визначено граничний строк надання адміністративної послуги, цей строк не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання суб'єктом звернення заяви та документів, необхідних для отримання послуги.

Адміністративна послуга вважається наданою з моменту отримання її суб'єктом звернення особисто або направлення поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) листа з повідомленням про можливість отримання такої послуги на адресу суб'єкта звернення. У випадках, передбачених законодавством, відповідний документ може бути надісланий поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або за допомогою засобів телекомунікаційного зв'язку. При цьому строк доставки поштової кореспонденції не зараховується до строку надання адміністративної послуги.

Аналіз приписів Законів України «Про звернення громадян» та Закону України "Про адміністративні послуги" дає підстави для висновку, що владний суб'єкт зобов'язаний не тільки вчасно розглянути заяву заявника, а і своєчасно надати відповідь на таку заяву.

Відповідач на підтвердження надання відповіді на письмову заяву позивача щодо надання послуги про визнання її наймачем квартири надав разом із відзивом копію Листа від 20.07.2018 № 3-8-29757/0/1-18-7026-0-232-18, яким запропоновано позивачу надати інформацію про те, чи виключалася з числа службової площі РДЕУ-9 квартира №13 по пров.Пятигорському,11.

Натомість позивач заперечую факт отримання зазначеної відповіді.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт направлення відповідачем листа від 20.07.2018 № 3-8-29757/0/1-18-7026-0-232-18 на адресу позивача.

Інших доказів, з яких можна було б встановити, коли відправлено відповідь та чи відправлялося вона взагалі, відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За загальним правилом бездіяльністю є пасивна правова поведінка особи, яка втілюється у невчиненні компетентним суб'єктом управлінської функції, а підставою для кваліфікації бездіяльності як протиправної є нереалізація владного повноваження за умови існування приводу для виконання покладеного законом завдання.

У ході розгляду справи судом достеменно встановлено, що звернення позивача було вирішено Департаментом житлового господарства Харківської міської ради в особі Управління обліку та розподілу житлової площі, неотримання позивачем відповіді не може бути визначено судом як належний та допустимий доказ вчинення бездіяльності.

За наведених вище обставин, враховуючи що заява розглянута, відповідь відповідачем складено у термін виконання, зазначений в опису документів, що надано до ЦНАП, разом з тим доказів відправлення та отримання відповіді відповідачем до суду не надано.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб'єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 КАС України.

Підсумовуючи наведене, в розрізі заявлених вимог, суд зазначає що позов підлягає частковому задоволенню з застосуванням положень ст. 9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача повторно направити відповідь позивачу на його письмовий запит від 25.06.2018 року.

Окрім цього, суд роз'яснює що, у разі незгоди позивача з рішенням владного суб'єкту щодо відмови у визнанні наймачем квартири, то такий спір розглядається за правилами ст.19 ЦПК.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Зобов'язати Департамент житлового господарства Харківської міської ради в особі Управління обліку та розподілу житлової площіповторно направити відповідь ОСОБА_1 на письмовий запит від 25.06.2018 року.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту житлового господарства Харківської міської ради (61003, м.Харків, пл.Конституції,12) судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.)

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Старосєльцева