Справа № 460/3252/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2019 року м. Рівне №460/3252/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -
В С Т А Н О В И В:

29.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення №34138-50 від 22.02.2018 у розмірі 9059,52 грн., з підстав незаконності його прийняття.

Ухвалою від 03.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 31.01.2019.

28.01.2019 на адресу суду надійшов відзив Головного управління ДФС у Рівненській області (а.с.29-33).

В судовому засіданні 31.01.2019 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно з позовною заявою, вимоги ґрунтуються на тому, що позивачу на праві власності належить зерносклад фуражний, загальною площею 943,7 кв.м. Дане приміщення він використовує для зберігання зернових культур та відгодівлі свиней. Вважає, що на вказаний об'єкт нежитлової нерухомості розповсюджується положення підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік не зважаючи на податкову пільгу, є протиправним.

Згідно з відзивом на позов сторона відповідача позов не визнає. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що нежитлова нерухомість: зерносклад фуражний та навіс належить ОСОБА_1, як окремій фізичній особі. Об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, від'ємне від земельної ділянки є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка, а тому податкове повідомлення-рішення винесено цілком правомірно. Зерносклад фуражний є об'єктом оподаткування у розумінні пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню.

Розглянувши позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 з 20.03.2015 належить обєкт нежитлової нерухомості: зерносклад фуражний, загальною площею 478,9 кв.м., що включає навіс, що знаходиться в с.Моквин, вул.Чапаєва, буд.31А, Березнівський район, Рівненська область (а.с.13). Згідно технічного паспорту зерносклад фуражний, що включає навіс має загальну площу 943,7 кв.м (а.с.15).

22.02.2018 Головним управлінням ДФС у Рівненській області винесено податкове повідомлення-рішення №34138-50 від 22.02.2018, яким ОСОБА_1 згідно з пунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 ст.266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості", за 2017 рік у сумі 9059,52 грн. (а.с.10).

13.08.2018 перший заступник ДФС України за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 залишив податкове повідомлення-рішення №34138-50 від 22.02.2018 без змін (а.с.11-12).

Як свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 з 27.11.2014 належить право приватної власності на земельну ділянку кадастровий №:05:002:0119, площею 0,7572 га, що має цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а.с.18-19).

Довідкою №2276 від 13.12.2018, Моквинська сільська рада Березнівського району Рівненської області підтвердила, що протягом 2016-2017 років в приміщенні зернового складу в с.Моквин, вул.Чапаєва, 31-А, ОСОБА_1 зберігав зернові культури та вирощував свиней. (а.с.17).

Той факт, що в даному приміщенні ОСОБА_1 вирощував і реалізовував свиней підтверджується також: накладною на придбання ОСОБА_1 поросят, актом проведення профілактичних щеплень свиням та довідкою про реалізацію свиней живою вагою (а.с.19а-21).

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, з огляду на таке.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014, яким, зокрема, викладено в новій редакції статтю 266 Податкового кодексу України та введено новий податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Перелік будівель, які не є обєктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зазначений у підпункті 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Зокрема, згідно з пунктом "ж" цього підпункту не є обєктом оподаткування: "будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності".

Буквальний зміст цього пункту свідчить на користь того, що звільняється від оподаткування саме обєкт, і саме такий, який має відповідне цільове призначення. Тобто звільняється від оподаткування об'єкт нежитлової нерухомості, який призначений для безпосереднього використання у сільськогосподарській діяльності, а не який безпосередньо використовується у сільськогосподарській діяльності.

Додатковою обовязковою умовою для звільнення від оподаткування є приналежність такого обєкта сільськогосподарському товаровиробнику.

Таке розуміння правової норми відповідає висновкам, викладеним в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справах №806/2461/17 та №806/2676/17, де колегією суддів Касаційного адміністративного суду зауважено, що системне тлумачення підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України свідчить про те, що законодавець у кожному буквеному пункті (від "а" до "л") передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є обєктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Кожен з цих випадків не підлягає розширювальному тлумаченню. Прикладом цього є, зокрема, те, що така умова як звязок обєкту нерухомості з фактом її використання у своїй діяльності передбачений пунктами "е" та "і", на відміну від пункту "є". Більш того, кожен з визначених підпунктом 266.2.2 буквених пунктів має привязку або до статусу субєкта, який володіє такою нерухомістю (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування ("д"), субєкти господарювання малого та середнього бізнесу ("е"), сільськогосподарський товаровиробник ("ж"), громадські організації інвалідів та їх підприємства ("з"), релігійні організації ("и"), та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування (непридатна до проживання ("ґ"), будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів ("і"), будівлі промисловості ("є") тощо).

Виходячи з положень Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства включають в себе: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарської силоси та інше.

Таким чином, такий обєкт нежитлової нерухомості, як зерносклад фуражний, загальною площею 943,7 кв.м., що включає зерносклад та навіс, і знаходиться в с.Моквин, вул.Чапаєва, буд.31А , Березнівський район, Рівненська область, кваліфікується як споруда сільськогосподарського призначення.

Що стосується поняття "сільськогосподарський товаровиробник", то суд зауважує на тому, що визначення сільськогосподарського товаровиробника, як юридичної особи, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власно виробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання, наведене у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, застосоване бути не може, позаяк воно прямо передбачене лише для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу, тобто виключно для застосування такого спеціального податкового режиму, як спрощена система оподаткування, обліку та звітності.

Закон України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років" №2238-III від 18.01.2001, сільськогосподарським товаровиробником називає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

А за термінологією Закону України "Про сільськогосподарський перепис" №575-VI від 23.09.2008 виробниками сільськогосподарської продукції є юридичні особи всіх організаційно - правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності. В свою чергу, домогосподарство це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життєдіяльності, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти. Ці особи можуть перебувати в родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати у будь-яких із цих стосунків, або перебувати і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи.

Відповідно до цього, в розумінні чинного законодавства ОСОБА_1 вважається сільськогосподарським товаровиробником.

Окремо слід зауважити, що від оподаткування звільняються будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а не лише ті, які належать таким товаровиробникам саме на праві власності.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обєкт нежитлової нерухомості, а саме, зерносклад фуражний, що включає навіс, загальною площею 943,7 кв.м., та знаходиться за адресою: с.Моквин, вул.Чапаєва, буд.31А , Березнівський район, Рівненська область не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу вимог пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, як такий що має сільськогосподарське призначення та належить сільськогосподарському товаровиробнику.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Головним управлінням ДФС у Рівненській області правомірність податкового повідомлення-рішення №34138-50 від 22.02.2018 не доказана. Саме ж оспорюване рішення не відповідає вимогам законності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак підлягає скасуванню.

За наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати присуджуються позивачу відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, вул. Молодіжна, 42 А, с. Моквин, Березнівський район, Рівненська область, 34600 ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Рівненській області №34138-50 від 22.02.2018, яким ОСОБА_1 визначено зобов'язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості", за 2017 рік у розмірі 9059,52 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 11 лютого 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.