Справа № 646/8042/18
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/8042/18
№ провадження 2-а/646/18/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шелест І.М.,

за участю секретаря - Волошко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції 4 батальйону 3 роти Новицького Антона Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції 4 батальйону 3 роти Новицького А.В., в якому просив визнати протиправними його дії при винесенні постанови серії ЕАВ №712541 від 04 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України та скасувати таку постанову, а також стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 544 грн. 77 коп., з яких витрати, пов'язані із прибуттям до суду - 163 грн. 80 коп. та компенсація за відрив від звичайних занять - 380 грн. 97 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою серії ЕАВ №712541 від 04 листопада 2018 року інспектором УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції 4 батальйону 3 роти Новицьким А.В. його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за невиконання вимог дорожнього знаку 4.2 та порушення п.8.4.г. ПДР України.

У вищезазначеній постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, зазначено, що 04.11.2018 р. об 11 год. 56 хв. в м. Харків по вул. Різдвяній біля буд. 12 водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Forza реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу знаку 4.2 та здійснив рух ліворуч, чим порушив ПДР.

З вказаною постановою позивач не погодився та зазначив, що інспектор поліції Новицький А.В. підійшов до автомобіля ОСОБА_1 та запропонував позивачу вийти з машини, на що позивач відповів відмовою. Інспектор патрульної поліції повідомив, що водій порушив ПДР, а саме не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 та порушив п.8.4.г ПДР України. ОСОБА_1 зауважує, що інспектор поліції Новицький А.В. у постанові про адміністративне правопорушення неправильно вказав місце та час вчинення правопорушення, оскільки позивач рухався по Благовіщенському майдану о 12 год.41 хв. У правому ряді загального потоку машин прямолінійно до вул. Червоні ряди. Даний факт підтверджується дружиною позивача, яка на даний час знаходилася разом з позивачем у автомобілі та відеореєстратором. Крім того, інспектор поліції відмовився заносити до постанови інформацію про технічний засіб позивача та дані про свідка ОСОБА_3, що могли підтвердити даний факт. Це позбавило можливості позивача скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема право на правничу допомогу.

Отже, на думку позивача вказане вище свідчить про те, що інспектор патрульної поліції розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів вини, упереджено, оскільки не узяв до уваги його пояснення та його дружини, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними, а тому, твердження поліцейського про порушення ним вимог ПДР України є лише його суб'єктивною думкою та припущенням, які не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 року у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк 15 днів для подання відзиву на позовну заяву, а також заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №712541 від 04 листопада 2018 року винесеною інспектором УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції 4 батальйону 3 роти Новицьким А.В. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 04.11.2018 р. об 11 годині 56 хвилин в м. Харків по вул. Різдвяній біля буд. 12 водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Forza реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу знаку 4.2 та здійснив рух ліворуч, чим порушив п.8.4.г ПДР України.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав та не спростував твердження позивача.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскаржувана постанова від 04.11.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем Правил дорожнього руху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм Правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Розглядаючи вимоги ОСОБА_1 про відшкодування йому судових витрат по справі суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 135 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Сума компенсації (відшкодування) за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати її розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять

Враховуючи вищевикладене, та те, що ОСОБА_1 при зверненні до суду не сплачував судового збору, у позовній заяві зазначив місцем своєї реєстрації АДРЕСА_1, а адресою отримання поштової кореспонденції таку адресу: АДРЕСА_2, належних та допустимих доказів проживання в іншому населеному пункті під час розгляду справи суду не надав, у судових засіданнях участі не приймав , тому у задоволенні заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по справі слід відмовити.

Тобто, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції 4 батальйону 3 роти Новицького Антона Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ №712541 від 04 листопада 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за 1 ст. 122 КУпАП, справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.М. Шелест