Справа № 320/5588/18
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2019 року м.Київ справа № 320/5588/18
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення XXVII сесії Пухівської сільської ради VII скликання від 27.06.2018 №1015-XXVII-VII, яким позивачу, як учаснику антитерористичної операції, було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с.Пухівка;

- зобов`язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області виділити позивачу земельну ділянку, яку позивач вказав на графічних матеріалах в межах с. Пухівка Броварського району Київської області, розташовану до границі проходження коридору під Велику кільцеву автодорогу з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- зобов`язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати дозвіл на розробку документації з землеустрою по відведенню зазначеної земельної ділянки, яку позивач вказав на графічних матеріалах, в межах с. Пухівки Броварського району Київської області, розташовану до границі проходження коридору під Велику кільцеву автодорогу з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що ОСОБА_1 як учасник антитерористичної операції (учасник АТО) згідно зі ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та ст.ст.118, 122 Земельного кодексу України звернувся 23.07.2017 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області з клопотанням про виділення йому земельної ділянки у межах проходження коридору від Велику кільцеву автодорогу.

Рішенням Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 04.08.2017 №712-ХVII-VII позивачу було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою з підстав непогодження на відповідну земельну ділянку містобудівної документації.

Разом з тим, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2018 у справі №361/7229/17 було визнано протиправним та скасовано рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 04.08.2017 №712-ХVII-VII та зобов`язано вказаний орган місцевого самоврядування повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

За результатами розгляду відповідної заяви відповідачем було прийнято рішення від 27.06.2018 №1015-XXVII-VII, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Позивач вважає, що спірне рішення прийнято протиправно та необґрунтовано, оскільки рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 27.06.2018 №1015-XXVII-VII не містить конкретних підстав відмови.

Відповідачем відзив на позов до суду не був наданий.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області 14.06.1997 (а.с.9). Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 02.03.2016 №32, виданої Військовою частиною НОМЕР_2 , полковник ОСОБА_1 у період з 10 серпня по 20 вересня 2014 року та з 03 січня по 25 лютого 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що Адміністрацією Державної прикордонної служби України позивачу було видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 25.11.2014 (а.с.11). Судом встановлено, що позивач звернувся до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області із клопотанням від 23.07.2017, у якому просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,08 га, яка розташована в межах с.Пухівка Броварського району Київської області до межі коридору під Велику кільцеву автодорогу (а.с.14). До вказаного клопотання позивачем додані копії паспорту громадянина України, ідентифікаційного коду та посвідчення учасника бойових дій, а також графічний матеріал з позначеною земельною ділянкою та координатами (а.с.15-16). Пухівська сільська рада Броварського району Київської області за результатами розгляду клопотання позивача прийняла рішення «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » від 04.08.2017 №712-ХУІІ-УІІ, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в селі Пухівка у зв`язку з тим, що на вказану на картографічному матеріалі земельну ділянку не погоджена містобудівна документація (а.с.17). Вказане рішення листом від 08.08.2017 №477/02-13 було направлено позивачу (а.с.17). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області із листом від 14.10.2017 б/н, у якому просив відповідача надати відповідь, про яку саме містобудівну документацію йде мова у рішенні Пухівської сільської ради Броварського району Київської області «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » від 04.08.2017 №712-ХУІІ-УІІ, коли та ким вона була розроблена (а.с.18).

Листом від 25.10.2017 №696/02-13 позивач зазначив про те, що на момент розгляду клопотання позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою на бажану ним земельну ділянку був відсутній детальний план території чи/або план зонування (а.с.19).

До вказаного листа додані копії листів відповідача №438/02-13 від 13.07.2017 та №201/02-13 від 06.04.2017 (а.с.20-21).

Так, у листі Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 06.04.2017 № 201/02-13, який адресований Міністерству інфраструктури України, зазначено, що до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області надійшли звернення від учасників АТО з проханням надати земельну ділянку для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, надалі зазначено, що опрацювавши вищезазначені питання сільська рада вирішила за доцільне надати земельні ділянки у власність від вулиці Шевченка впродовж вулиці Глибочицька та замовила в ДП Укрндпіцивільбуд розробку детального плану даної території. Проект плану території житлової садибної забудови в селі Пухівка Броварського району Київської області було затверджено 18 грудня 2015 року на засіданні архітектурно-містобудівної ради при департаменті містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації (ПРОТОКОЛ № 17/15). В ухвалі даного протоколу є окрема вимога узгодити з Укравтодором питання виділення даних земельних ділянок.

В даному листі відповідач вказує, що він неодноразово звертався до Київської обласної державної адміністрації з проханням розглянути питання будівництва в зоні впливу Великої кільцевої дороги навколо міста Києва, можливість зменшення 500 метрового коридору до 110 метрів на ділянці довжиною 1,5 км в межах села Пухівка Броварського району Київської області для можливості надання цієї ділянки під забудову учасникам АТО (а.с.21).

Судом встановлено, що позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання виділити земельну ділянку та надати дозвіл на розробку документації з землеустрою по відведенню земельної ділянки.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2018 у справі №361/7229/17 адміністративний позов задоволено частково.

Визнати протиправним та скасовано рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області № 712-XVIІ-VII від 04 серпня 2017 року про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в селі Пухівка.

Зобов`язано Пухівську сільську раду Броварського району Київської області винести на засідання чергової сесії Пухівської сільської ради Броварського району Київської області та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0800 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с.Пухівка з прийняттям рішення у відповідності до статті 118 Земельного Кодексу України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.40-47).

Вказане рішення набрало законної сили 19.05.2018, про що свідчить відмітка про набрання законної сили на вказаному рішенні суду.

На виконання вимог вказаного рішення суду Пухівською сільською радою Броварського району Київської області було повторно розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,08 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за результатами якого прийнято рішення «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » від 27.06.2018 №1015-ХХУІІ-УІІ, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0800 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в селі Пухівка у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану села та іншої містобудівної документації та у зв`язку з відсутністю розробленого плану зонування та детального плану території.

Як вбачається із вказаного рішення, при його прийнятті було враховано негативний висновок постійної депутатської комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, соціального розвитку села та екології та вимоги ст.12,116 Земельного кодексу України, ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (а.с.26). Вказане рішення листом від 03.07.2018 №379/02-13 було направлено відповідачем на адресу ОСОБА_1 (а.с.25).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття спірного рішення позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання його протиправним та скасування та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження землею врегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (ст. 12 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 Земельного кодексу України)

Згідно з ч.3 ст.116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Пунктом 14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ встановлено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.8 ст.118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з ч.9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, Земельним кодексом України встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Як вбачається зі змісту рішення Пухівської сільської ради від 27.06.2018 №1015-XXУII-УII «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », підставою відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану села та іншої містобудівної документації та у зв`язку з відсутністю розробленого плану зонування та детального плану території.

Суд наголошує на тому, що у спірному рішенні не конкретизовано, яким саме законам України та прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам не відповідає місце розташування земельної ділянки, яку позивач має намір отримати у власність і в чому саме полягає така невідповідність.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі Закон №3038-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні : детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Частинами третьою та четвертою статті 16 Закону №3038-VI передбачено, що склад, зміст, порядок розроблення та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється згідно із статтями 17, 18 та 19 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Згідно з частиною десятою статті 17 Закону №3038-VI генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

Відповідно до частини одинадцятої статті 17 Закону №3038-VI матеріали генерального плану населеного пункту не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Суд наголошує на тому, що відповідачем під час розгляду справи не було надано відзиву та будь-яких пояснень в частині того, до якої саме категорії земель віднесено земельну ділянку, обрану позивачем для приватизації, чи не було змінено її цільове призначення у період вчинення позивачем дій щодо набуття її у власність і яким саме вимогам містобудівної документації, у т.ч. генеральному плану села Пухівка Броварського району Київської області чи детальному плану забудови території не відповідає така земельна ділянка.

Як зазначено вище, у листі Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 06.04.2017 № 201/02-13, який адресований Міністерству інфраструктури України, зазначено, що сільська рада вирішила за доцільне надати земельні ділянки у власність від вулиці Шевченка впродовж вулиці Глибочицька та замовила в ДП Укрндпіцивільбуд розробку детального плану даної території.

Проект плану території житлової садибної забудови в селі Пухівка Броварського району Київськкої області було затверджено 18 грудня 2015 року на засіданні архітектурно-містобудівної ради при департаменті містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації.

В даному листі відповідач вказує, що він неодноразово звертався до Київської обласної державної адміністрації з проханням розглянути питання будівництва в зоні впливу Великої кільцевої дороги навколо міста Києва, можливість зменшення 500 метрового коридору до 110 метрів на ділянці довжиною 1,5 км в межах села Пухівка Броварського району Київської області для можливості надання цієї ділянки під забудову учасникам АТО. Разом з тим, відповідно до листа Служби автомобільних доріг у Київській області від 21.02.2017 №19С/585, адресованого позивачу, протокольним рішенням Київської обласної держадміністрації від 17.07.2007 визначено 500-метровий коридор для проектування Великої кільцевої автомобільної дороги навколо м.Києва (ВКАД), а також накладено обмеження (сервітути) щодо дій із земельними ділянками.

Відповідно до наданих координат поворотних точок та графічних матеріалів зазначені земельні ділянки знаходяться у вищезазначеному коридорі проходження ВКАД, а саме на відстані близько 190 м від осі автодороги та 135 м від смуги відводу від ВКАД і не потрапляють під будівництво і в зону санітарно-епідеміологічного впливу автодороги (а.с.24).

Отже, земельна ділянка, яку має намір отримати у власність позивач, не потрапляє під будівництво ВКАД.

Також у спірному рішенні в якості підстави для відмови у наданні позивачу дозволу на затвердження проекту землеустрою відповідної земельної ділянки вказано про відсутність розробленого плану зонування та детального плану території.

Проте, з листа Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 06.04.2017 № 201/02-13 вбачається, що 18.12.2015 було затверджено Проект плану території житлової садибної забудови в селі Пухівка Броварського району Київської області.

Крім того, суд наголошує на тому, що наведена підстава відмови не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №468/1263/17-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, чинне законодавство не містить заборон щодо надання органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідних дозволів на розроблення проектів землеустрою у разі відсутності плану зонування або детального плану території, на якій розташована бажана земельна ділянка, оскільки є лише початком тривалої та послідовної процедури безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем під час розгляду справи не було надано відзиву та будь-яких доказів на підтвердження існування підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідно до ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд зазначає, що відповідач повідомив суду про поважність причин ненадання відзиву на позовну заяву, що з урахуванням ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України кваліфікуються судом як визнання позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області від 27.06.2018 №1015-XXVII-VII «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » є не вмотивованим та достатньо обґрунтованим, а тому суд вважає за необхідне визнати його протиправним та скасувати.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області надати дозвіл на розробку документації з землеустрою по відведенню зазначеної земельної ділянки, яку позивач вказав на графічних матеріалах, в межах с.Пухівка Броварського району Київської області, розташованої до межі проходження коридору під Велику кільцеву автодорогу з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), то суд зазначає таке.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч.4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №826/4418/14 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Враховуючи те, що відповідач спірним рішенням повторно відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою по відведенню відповідної земельної ділянки фактично з тих самих підстав, які зазначені у рішенні від 04.08.2017 №712-ХVII-VII, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту прав та інтересів позивача є саме зобов`язання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області надати дозвіл на розробку документації з землеустрою по відведенню зазначеної земельної ділянки, яку позивач вказав на графічних матеріалах, в межах с.Пухівка Броварського району Київської області, а тому вказана позовна вимога підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області виділити позивачу земельну ділянку, яку позивач вказав на графічних матеріалах в межах с.Пухівка Броварського району Київської області, розташованої до межі проходження коридору під Велику кільцеву автодорогу з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), суд зазначає таке.

Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

При цьому, положення частини третьої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забороняють до затвердження відповідної містобудівної документації саме передачу (надання) у власність чи користування земельних ділянок, проте вказана норма не містить заборони в наданні відповідних дозволів на розроблення проектів землеустрою, які є лише початком тривалої та послідовної процедури.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Враховуючи те, що у даній справі судом встановлено лише протиправність прийняття відповідачем рішення щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та зобов`язано відповідача надати такий дозвіл позивачу та враховуючи вимоги ст.118 Земельного кодексу України, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про зобов`язання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області виділити позивачу земельну ділянку є передчасною та не підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області «Про відмову у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » від 27.06.2018 №1015-XXVII-VII.

3. Зобов`язати Пухівську сільську раду Броварського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0800 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в селі Пухівка Броварського району Київської області.

4. В частині позовної вимоги про зобов`язання Пухівської сільської ради Броварського району Київської області виділити позивачу земельну ділянку, яку позивач вказав на графічних матеріалах в межах с.Пухівка Броварського району Київської області, розташовану до межі проходження коридору під Велику кільцеву автодорогу з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складання повного тексту рішення 01.02.2019 р.

Суддя Кушнова А.О.