Справа № 817/2263/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/2163/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі № 817/2263/17 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Друзенко Н.В. в м. Рівне Рівненської області 10.08.2018 року, згідно з протоколом судового засідання о 11:00 год., повний текст судового рішення складено 20.08.2018 року), -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.06.2017 №№ , , , , від 31.07.2017 № 002181309, від 17.08.2017 № та податкової вимоги від 31.07.2017 № Ф-60.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнане протиправним і скасоване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 14.06.2017 № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на 404284,13 грн., в тому числі 323427,31 грн. - за податковими зобов'язаннями та 80856,82 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнане протиправним і скасоване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 14.06.2017 № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на 20136,53 грн., в тому числі 16109,22 грн. - за податковими зобов'язаннями та 4027,31 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнана протиправною і скасована вимога про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС від 31.07.2017 № Ф-60, згідно якої вимагається від ФОП ОСОБА_1 сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 164043,07 грн.

Визнане протиправним і скасоване рішення ГУ ДФС № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зорів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 31.07.2017, згідно якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 23774,61 грн.

Відмовлено в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС від 14.06.2017 № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» (далі - також ПДВ) на 15324,00 грн., в тому числі 12259,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 3065,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), від 14.06.2017 № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року - 18534,00 грн., від 17.08.2017 № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «ПДВ» на 13261,00 грн., в тому числі 10609,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 2652,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ФОП ОСОБА_1 в охопленому перевіркою періоді включав до витрат видатки на придбання пального та на виплату добових найманим особам, здійснені ним за рахунок готівкових коштів. Оскільки ж у ФОП ОСОБА_1 не обліковувались готівкові кошти в таких розмірах, то надані ним авансові звіти на виплату добових та чеки на придбання пального за готівку не були прийняті в якості документального підтвердження таких операцій, позаяк за таких обставин вони не спроможні підтвердити реальність здійснення відповідних операцій.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в період з 24.04.2017 по 18.05.2017 на підставі наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки від 07.04.2017 № 319, наказу про продовження терміну проведення планової виїзної документальної перевірки від 11.05.2017 № 424 та відповідно до направлень: від 21.04.2017 №№ 430/17-00-13-09 та 431/17-00-13-09, згідно ст.ст. 75, 77, 82 Податкового кодексу України (далі - ПК України) уповноваженими особами ГУ ДФС проведена перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2016. Результати перевірки оформлені актом від 24.05.2017 № 254/17-00-13-09/.

Відповідно до висновків акту перевіркою встановлено такі порушення:

1) ст.ст. 138, 177 ПК України, а саме: відображення перекручених даних в деклараціях привело до заниження оподатковуваного доходу за 2014 рік на загальну суму 717807,60 грн., за 2015 рік - на загальну суму 508273,00 та за 2016 рік на загальну суму 565674,73 грн. Відповідно до пунктів 164.1, 164.3 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пунктів 177.1, 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України донарахована з результатами перевірки сума податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю становить 323427,31 грн., в т.ч.: за 2014 рік - 120721,25 грн., за 2015 рік - 100884,61 грн. та за 2016 рік - 101821,45 грн.;

2) п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 11 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Донарахована сума єдиного внеску становить - 164043,07 грн., в т.ч.: за 2014 рік - 58162,09 грн., за 2015 рік - 44621,93 грн. та за 2016 рік - 61259,05 грн.;

3) п. 180.1 ст. 180, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, пунктів 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 ст. 198, п. 199.1 ст. 199, пунктів 200.1 200.2 ст. 200 ПК України. За результатами перевірки донараховано ПДВ, що підлягає сплаті до державного бюджету за період: з 01.01.2014 по 31.12.2016 на загальну суму 10928 грн., в т.ч.: за січень 2014 року - 1219 грн., за лютий 2014 року - 671 грн., за березень 2014 року - 364 грн., за квітень 2014 року - 348 грн., за червень 2014 року - 1650 грн., за липень 2014 року - 1204 грн., за серпень 2014 року - 76 грн., за листопад 2014 року - 204 грн., за грудень 2014 року - 401 грн., за березень 2016 року - 572 грн., за червень 2015 року - 300 грн., за серпень 2015 року - 2774 грн. та за вересень 2015 року - 1145 грн.;

4) п. 200.4 ст. 200 ПК України. За результатами перевірки зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 21755 грн. за грудень 2016 року;

5) підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України. За результатами перевірки донараховано військовий збір в сумі 16109,22 гри., в т.ч.: за 2015 рік - 7624,10 грн. та за 2016 рік - 8485,10 грн.

6) абз. 6 п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, пунктів 44.1 44.3 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 ПК України (ненадання книгу обліку доходів та витрат).

30.05.2017 платник податків подавав на акт перевірки письмові заперечення.

09.06.2017 ГУ ДФС надало Відповідь на заперечення за № 885/ФОП/17-00-13-09-04, згідно з якою залишено без змін висновки акту перевірки з пункту 1 по пункт 2 та з пункту 5 по пункт 6. Порушення, зазначені у пунктах 3 та 4 висновків акту перевірки, викладені в новій редакції, відповідно до якої: « 3) п. 180.1 ст. 180, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 199.1 ст. 199, п. 200.1 та п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України за результатами перевірки донараховано податок на додано вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету за період: з 01.01.2014 по 31.12.2016 на загальну суму 12259 грн., в т.ч.: за березень 2014 року на суму ПДВ - 364 грн., за квітень 2014 року на суму ПДВ - 348 грн., за червень 2014 року на суму ПДВ - 1650 грн., за липень 2014 року на суму ПДВ - 1204 грн., за серпень 2014 року на суму ПДВ - 76 грн., за листопад 2014 року на суму ПДВ - 204 грн., за грудень 2014 року на суму ПДВ - 401 грн., за березень 2016 року на суму ПДВ - 3793 грн., за червень 2015 року на суму ПДВ - 300 грн., за серпень 2015року на суму ПДВ - 2774 грн. та за вересень 2015 року на суму ПДВ - 1145 грн.; 4) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, за результатами перевірки зменшено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 Декларації) в розмірі 18534 грн. за грудень 2016 року.».

На підставі акту перевірки від 24.05.2017 № 254/17-00-13-09/ та з урахуванням відповіді на заперечення, відповідачем 14.06.2017 прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на 404284,13 грн., в тому числі 323427,31 грн. - за податковими зобов'язаннями та 80856,82 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- податкове повідомлення-рішення № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на 20136,53 грн., в тому числі 16109,22 грн. - за податковими зобов'язаннями та 4027,31 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- податкове повідомлення-рішення № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «ПДВ» на 15324,00 грн., в тому числі 12259,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 3065,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- податкове повідомлення-рішення № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року - 18534,00 грн..

Крім цього, 31.07.2017 ГУ ДФС виставило ФОП ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-60, а саме недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 164043,07 грн., а також прийняло рішення № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 23774,61 грн. за донарахування відповідним органом доходів і зорів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Платник податків оскаржував податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду скарги від 15.08.2017 № 10445/Я/99-99-11-02-01-14 ДФС України залишені без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС від 14.06.2017 № , № , № та скасоване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 14.06.2017 № в частині збільшення грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем на суму 1650 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 413 грн., а в іншій частині - залишено без змін.

На підставі вказаного рішення відповідач 17.08.2017 прийняв податкове повідомлення-рішення № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «ПДВ» на 13261,00 грн., в тому числі 10609,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 2652,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Оцінюючи спірні правовідносини апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

З акту перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований платником ПДВ з 14.03.2011, перебував на обліку в Костопільському відділенні Рівненської ОДПІ, на загальній системі оподаткування. За період з 01.01.2014 по 31.12.2016 здійснював такий вид діяльності, як: «діяльність вантажного автомобільного транспорту». Для забезпечення даного виду діяльності позивач володів на праві власності а також на праві оренди автомобілями, напівпричепами та сідельними тягачами з напівпричепами. Крім отримання в оренду вантажних автомобілів, в охопленому перевіркою періоді позивач отримував послуги технічного огляду, обслуговування, стоянки, ремонту автотранспортних засобів та проведення медичного огляду водіїв транспортних послуг. Місцезнаходження стоянки автотранспорту: АДРЕСА_1 В період з 01.01.2016 по 31.12.2016 ФОП ОСОБА_1 здійснював зовнішньоекономічну діяльність. У підприємницькій діяльності ФОП ОСОБА_1 використовував найманих працівників, а саме в 2014 році середня кількість найманих осіб становила 10, в 2015 році - 11, а в 2016 - 12.

Підставою для висновків відповідача про заниження позивачем оподатковуваного доходу за 2014 рік на загальну суму 717807,60 грн., за 2015 рік - на загальну суму 508273,00 та за 2016 рік на загальну суму 565674,73 грн. слугували висновки про завищення підприємцем витрат відповідних періодів.

Так, актом перевірки зафіксовано, що за даними податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік від 09.02.2015 № вартість документально підтверджених витрат пов'язаних з господарською діяльністю визначено на рівні 4270975,00 грн., а за даними перевірки сума документально підтверджених витрат складає 3553167,40 грн., що вказує на їх завищення на 717807,60 грн.; за даними податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік від 09.02.2016 № вартість документально підтверджених витрат пов'язаних з господарською діяльністю визначено на рівні 6473195,64 грн., а за даними перевірки сума документально підтверджених витрат складає 5964922,24 грн., що вказує на їх завищення на 508273,40 грн.; за даними податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік від 09.02.2017 № вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю визначено на рівні 8654806,60 грн., а за даними перевірки сума документально підтверджених витрат складає 8089131,87 грн., що вказує на їх завищення на 565674,73 грн..

При цьому, сума завищення витрат, пов'язаних з тим, що платником податків включено витрати, які не пов'язані з господарською діяльністю підприємця (відсутнє документальне підтвердження їх використання в господарській діяльності), та які безпосередньо не пов'язані з отриманням доходів ФОП від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, становить: за 2014 рік - 22435,90 грн., за 2015 рік - 89940,80 грн., за 2016 рік - 42792,03 грн.

В розділі 2.1.2. акту перевірки зазначено про те, що до складу витрат 2014 року ФОП ОСОБА_1 включив витрати на придбання наступних товарно-матеріальних цінностей (в різних кількостях): Ноутбук Lenovo IdeaPad G500A (59- 401208) Бензин А-92, Бензин А-95, Миша TRUST GXT 25 Gaming Mouse моделі 18307, Бензин автомобільний А-92 Євро виду II клас С з п., Бензин автомобільний А-92 Євро виду II клас С з п., Кавоварка DELONGHI ЕС 15, Бензин А-92, Бензин А-95, Смартфон LG Р713 Oplimus L7 II Black, Бензин А-95, Бензин А-92, Бензин Д-95, Драбина дахова LWK- 280 70*120 з металевим поручнем, БФП Принтер Canon і- SENSYS MF4890dw (637ІВ066) , Бензин А-92, Бензин А-92, Черевики, р. 44, Бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, 344730:КО2998/2991 Чайник EXPRESS РLA 1, Бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5, Бензин автомобільним А-92-Євро5-Е5, Бензин Pulls 95.

Також, в цьому розділі зазначено про те, що до складу витрат 2015 року ФОП ОСОБА_1 включив витрати на придбання наступних товарно-матеріальних цінностей (в різних кількостях): Ноутбук DELL Inspiron 5748/i3-4030U/4GB/500GB/GF 820M 2GB/win8, Бензин автомобільний А-92 Євро виду II клас С з п., Бензин автомоб. підвищеної якості A-92-Євро виду II класу С за ДСТУ 4839-2007 з прис. марки Keropur, Смуга 50 мм 4,0 мм, 6 м, Труба профільна 40x40 мм 2,0 мм. 6 м, Труба профільна 40x25 мм 2,0 мм, 6 м, Труба профільна 40x20 мм 2,0 мм, 6 м, Смута 30 мм 4,0 мм, 6 м, Смуга 20 мм 4,0 мм, 3 ПС, 6 м, Лист х/к 1,5 мм 1000x2000, 08 КП, Труба профільна 15x15 мм 2,0 мм. 6 м, Квадрат 12 мм 3 ПС, 6 м, Круг 14 мм 3 ПС, 6 м, Емаль антикор. « 3 в 1» з молотковим ефектом Alpina Чорна 0,75л, Емаль алкідна антикорозійна «3 в 1» з молотк. ефектом Alpina DAR HSE Braun (коричневий) 2,5л, Розчинник 1032 1л, Валок VELUR 18см х48мм з ручкою 8мм, Розчинник 1032 1л, Розчинник 1032 1л, Комплект меблів BERLIN (стіл + 2 стільці), SIGMA Крісло секретаря DAYTONA* 1, Стілець ICO чорн. кожзам. V-4* 1, Мобільний телефон LVRNNK/Sony Хрсгіа Z3 Compact D5803 Black, Крісло LA PERLA нат.шкіра КОР*1, Паяльник 60 Вт двокомпонентна рукоятка Work's W30760, Лампа лінійна R7s 118 мм 200W, Спиртомір побутовий (0-96*С) ТО 14307481.01-2013, Трубка ЕМТ, термоусаджувальна, Трубка ЕМТ термоусаджувальна 5,0|2,5, 1м, Прожектор світлодіодний FLS- 20 20W 6500К 220V чорний, Насадка пінна до мінімийки 0,6л арт. 2 643-147.0, Ноутбук Asus Х553МА (R515MA-SX688B) Black, Окуляри захисні COMPASS F- 012-А, жовті, регулюєма довжина дужки, Взуття JET2 S1P чорного кольору 43 розмір, Каска захисна будівельно-монтажна помаранчева, Пристрій спостереження за рухомими об'єктами ВІ-910 TREK, Пристрій спостереження за рухомими об'єктами ВІ-810 TREK, Ноутбук Lenovo В590 ( Pen2030/4/500/G F720), Шина 195/65R15 Сої diant Sno-Мах PW-401 CORDIANT 8296:ARO, Рушники рулонні Джаббо рожеві, Обкладинка для паспорта в асортименті, Стілець ICO чор. кожзам V-4M, Трубка термоусадж. e.tenno.stand.4.2.green, 4|2, Ізострічка Червона лінійка ПВХ 0,13x19мм 25М чорна, Колодка Vilco MultiLet Згн. без заземлення, Вилка кутова з ручкою з заземленням F-05 FETIH, Перехідник-трійник FETIH без заземлення, Провід ПВС 2x1,5 Елкор, Лампа світлодіодна Maxus Sakura G45 6W 3000К 220V Е14 АР, Драбина універсальна 3*10 Corda, Кабель SVEN USB 2.0 Am- Bm,3m, Роутер безпровідний NETIS WF2411R 150Mbps IP-TV, Кабель EXPERT POWER MICRO USB-USB MU-1.0-FIBL, БФП лазерний CANON MF3010, Лампа світлодіодна EUROLAMP Globe 5W Е27 3000K « 1 + 1», Пакет пак.40 см(+18)*70, Прожектор LED 40W ІР65 LX- LED011ESMD Прожектор діодний DL-NS50 50W, білий, Трубка термоусадочна тонкостінна 4,0|1,0 Radpol, Провід ПВ-3 1,5 Одескабель, Мобільний телефон NOKIA 220 Dual SIM (чорний), Візитниця на 160 віз., AT 160 .* 1, Набір цукерок ROSHEN Н/П № 5 Казка Ліхтар, Набір цукерок ROSHEN №8 Нов. Ялинка, Набір цукерок ROSHEN портфельчик «КОНТІ», Ізострічка ПВХ E-Next, s022016, чорна (20м) Прожектор LED 40W 1Р65 LX- LED011ESMD, Ізострічка Expert Power ПВХ 0,18x19мм 20М чорна.

Також, в цьому розділі зазначено про те, що до складу витрат 2016 року ФОП ОСОБА_1 включив витрати на придбання наступних товарно-матеріальних цінностей (в різних кількостях): Фільтр для води KARCHER 4.730-059, Насадка пінна до мінімийки 0,6л арт. 2.643-147.0, Комплект мінімийка К 4 Compact+ пилосос WD 1 (MV 1) Car, WD2, Напівчеревики, p. 44, Напівчеревики, p. 42, Блокнот A6 на спір.,60 арк., пласт. обкл. ВА 6360, Каска будівельника помаранчева ЗС МАРКЕТ 1070, Окуляри захисні COMPASS F-012-A, жовті, регулюєма довжина дужки, Шина 205/60R16 Есоріа EP200 92V Bridgestone, Олива моторна Briggs@StraUon SAE 30, API:SJ/CD, 0,6л, Мініелектростанція EVO EPG3800, 2,8/3,1 кВт, 230В, бак 15л, 50кг, Мастило Олео-Мак 2-тактне PROSINT 2Т 1 л., Пила бензинова AL-KO BKS 4540 І, Лист г/к 20 мм, Лист х/к 1,5 мм, Лист г/к 8 мм, Труба ел/з профільна 20х20х2, Труба сл/з профільна 40х40х2, Труба ел/з профільна 40x20x1.8, Терпуг тригранний 150 мм, Терпуг плоский 200 мм, Запальничка кишенькова, газова, яка не підлягає перезарядженню (одноразова) LP-8500, Полотно для ножівки по металу 300 мм RAMd 24/8 зуб Globus Modeco BPI 15- 0300-00, Терпуг квадратний 200 мм Торех, Полотно для ножівки 300 мм по металлу 12 шт EXPERT tools Kl. 12, Щипці-зажим 220 мм Montero 11612, Напилок тригранний Toptul SDBE0815, Полотно для ножівки по металу 300 мм двостороннє вузьке метал/метал RAMc 24 зуб Globus Modeco , Стійка 950x155x12, Пакет п/е 40*60, Емаль акрилова MctalliQ бронза 0,1кг, Пила по дереву 400 мм Всктрон 32-0-040, Пензель 40мм, алкіди, Пилочки для лобзика 50 шт., Скотч прозорий, Куля ф30мм зварена, Фарба Denber Metal Hit , Розчинник D-51 0,5л.

Первинні документи на придбання відповідних товарно-матеріальних цінностей у позивача були в наявності і їх копії долучено до матеріалів справи.

При цьому, документально підтверджено і сторонами визнано, що позивачем для відповідача під час перевірки структура витрат, пов'язаних з господарською діяльністю не надавалася з покликанням на те, що така підприємцем не ведеться. Сторона відповідача, в свою чергу, стверджувала, що висновки про завищення позивачем витрат, зроблені за рахунок суцільного аналізу наданої до перевірки первинної документації, і, при цьому, загальна сума витрат за усією наданою платником податків документацією не виводилась і той факт, чи включалися підприємцем ті чи інші суми до складу витрат по кожному первинному документу не з'ясовувався.

Позивачем до матеріалів справи долучено структуру витрат, пов'язаних з господарською діяльністю за 2014 рік, відповідно до якої загальна сума задекларованих витрат (100 %) складає 4270975,00 грн. (що відповідає даним декларації), з них витрати на придбання: дизпалива - 2991015,00 грн. (70,03%), шин - 181866,67 грн. (4,26%), акумуляторів 25762,66 грн. (0,60%), оливи, фільтрів - 103162,73 грн. (2,42%), витрати на оплату праці 162494,00 грн. (3,80%), на відрядження - 526174,00 грн. (12,32%), на оренду автомобілів - 280500,00 грн. (6,57%).

Сума витрат за даною структурою в повній мірі підтверджена первинними документами, копії який долучені до матеріалів справи.

Позивачем до матеріалів справи долучено структуру витрат, пов'язаних з господарською діяльністю за 2015 рік, відповідно до якої загальна сума задекларованих витрат (100%) складає 6473195,64 грн. (що відповідає даним декларації), з них витрати на придбання: дизпалива - 4791830,18 грн. (74,02%), шин - 295854,17 грн. (4,57%), акумуляторів - 36192,76 грн. (0,56%), оливи, фільтрів - 76501,63 грн. (1,18%), витрати на оплату праці - 194583,33 грн. (3,01%), на відрядження - 642616,80 грн. (9,93%), на оренду автомобілів - 295000,00 грн. (4,56%), оренда приміщення - 10510,00 грн. (0,16%), послуги банку - 3758,00 грн. (0,06%), експедиційні послуги - 110899,99 грн. (1,71%), інформаційні послуги, телекомунікаційні послуги, канцтовари, інші - 15448,78 грн. (0,24%).

Сума витрат за даною структурою в повній мірі підтверджена первинними документами, копії який долучені до матеріалів справи.

Позивачем до матеріалів справи долучено структуру витрат, пов'язаних з господарською діяльністю за 2016 рік, відповідно до якої загальна сума задекларованих витрат (100%) складає 8654806,60 грн. (що відповідає даним декларації), з них витрати на придбання: дизпалива - 5918662,21 грн. (68,39), шин - 435277,49 грн. (5,03%), акумуляторів - 41871,68 грн. (0,48%), оливи, фільтрів - 213765,34 грн. (2,47%), витрати на оплату праці - 234209,08 грн. (2,71%), на відрядження - 959225,80 грн. (11,08%), на оренду автомобілів - 537000,00 грн. (6,20%), оренда приміщення - 28860,00 грн. (0,33%), послуги банку - 1572,00 грн. (0,02%), експедиційні послуги - 280223,00 грн. (3,24%), інформаційні послуги, телекомунікаційні послуги, канцтовари, інші - 4140,00 грн. (0,05%).

Сума витрат за даною структурою в повній мірі підтверджена первинними документами, копії який долучені до матеріалів справи.

За результатами дослідження вказаних доказів встановлено, що видатки на придбання товарно-матеріальних цінностей, зазначених у таблицях розділу 2.1.2. акту перевірки від 24.05.2017№ 254/17-00-13-09/, фактично не брали участі у розрахунку оподатковуваного доходу позивача кожного із охоплених перевіркою періоду. Зазначені видатки у загальному розмірі 22435,90 грн. за 2014 рік, у загальному розмірі 89940,80 грн. за 2015 рік та у загальному розмірі 42792,03 грн. за 2016 рік взагалі не відносились ФОП ОСОБА_1 на витрати відповідних звітних періодів.

Тому суд першої інстанції вірно зазначив, що покликання відповідача про завищення позивачем витрат, і як наслідок про заниження сум оподатковуваного доходу за усі охоплені перевіркою періоди, в результаті порушення позивачем положень п. 177.2, п. 177.4 ст.177 ПК є необґрунтованими.

Інші доводи відповідача про заниження позивачем оподатковуваного доходу ґрунтуються на таких виявлених в ході перевірки обставинах.

Всього в господарських операціях позивачем у 2014 році використано паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 2793971,65 грн., з яких 1989879,43 грн. оплачено через розрахунковий рахунок та 804092,22 грн. готівкою працівниками підприємця.

Також, перевіркою авансових звітів, зданих водіями під час виконання своїх посадових обов'язків (здійснення перевезення вантажів) встановлено, що витрати згідно авансових звітів до яких входять добові за весь період 2014 року становлять 533179,50 грн. і оплачені підприємцем готівкою.

Відповідно, перевіркою встановлено, що до складу витрат за 2014 рік ФОП ОСОБА_1 включено витрати на придбання пального за готівку та добові на загальну суму 1337271,72 грн.

В той же час, перевіркою банківських виписок встановлено, що ФОП ОСОБА_1 протягом 2014 року з поточного рахунку № НОМЕР_1 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 (номер картки: НОМЕР_3) лише 641900,00 грн. для зняття готівкових коштів для оплати за дизельне пальне, а також для оплати добових.

Відповідно до цього відповідач дійшов висновку, що із загальної суми таких видатків - 1337271,72 грн. є докази оплати готівкою лише - 641900,0 грн., а тому решта - 695371,70 грн. вважаються такими, реальність здійснення яких не підтверджена, у зв'язку з відсутністю у ФОП ОСОБА_1 готівкових коштів.

Аналогічним чином, перевіркою встановлено, що до складу витрат за 2015 рік ФОП ОСОБА_1 включено витрати на придбання пального за готівку в сумі 660112,99 грн. добові на суму 648219,6 грн., а всього загальну суму 1308332,59 грн.

Перевіркою банківських виписок встановлено, що ФОП ОСОБА_1 протягом 2015 року з поточного рахунку № НОМЕР_1 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 (номер НОМЕР_3) - 890000,00 грн. для зняття готівкових коштів для оплати за дизельне пальне та оплати добових.

Відповідно до цього відповідач дійшов висновку, що із загальної суми таких видатків - 1308332,59 грн. є докази оплати готівкою лише - 890000,00 грн., а тому решта - 418332,60 грн. вважаються такими, реальність здійснення яких не підтверджена, у зв'язку з відсутністю у ФОП ОСОБА_1 готівкових коштів.

Аналогічним чином, перевіркою встановлено, що до складу витрат за 2016 рік ФОП ОСОБА_1 включено витрати на придбання пального за готівку в сумі 121656,90 грн. та добові на суму 959225,80 грн., а всього загальну суму 1080882,70 грн.

Перевіркою банківських виписок встановлено, що ФОП ОСОБА_1 протягом 2016 року з поточного рахунку № НОМЕР_1 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 (номер НОМЕР_3) - 558000,00 грн. для зняття готівкових коштів для оплати за дизельне пальне та оплати добових.

Відповідно до цього відповідач дійшов висновку, що із загальної суми таких видатків - 1080882,70 грн. є докази оплати готівкою лише - 558000,00 грн., а тому решта - 522882,70 грн. вважаються такими, реальність здійснення яких не підтверджена, у зв'язку з відсутністю у ФОП ОСОБА_1 готівкових коштів.

Зазначені розрахунки ґрунтуються на Реєстрі авансових звітів, що є додатком №3 до акту перевірки та на Реєстрі придбаного дизельного пального за готівку, що є додатком № 2 до акту перевірки, які узгоджуються із долученими до матеріалів справи копіями звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт та копіями фіскальних чеків. Висновки щодо готівкових розрахунків позивача узгоджуються з даними банківських виписок, долучених позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 177.2. статті 177 ПК України, об'єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності (крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування) є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

За правилами пункту 177.4. цієї статті (в редакції, що діяла впродовж 2014 року), до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 розділу III ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. А відповідно до абзацу 1 підпункту 38.1.1. цієї статті, витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. В силу вимог пункту 138.4. цієї статті, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71-VIII), який набрав чинності з 01.01.2015, пункт 177.4 статті 177 ПК України викладено в новій редакції, за якою, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: 177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; 177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку, які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; 177.4.3. суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; 177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (редакція, що діяла впродовж 2015-2016 років).

Апеляційним судом встановлено, що позивачем впродовж 2014-2016 років відносилась на витрати, зокрема, вартість пального, використаного підприємцем при провадженні основного виду діяльності, а саме при наданні послуг з перевезення вантажів вантажним автомобільним транспортом. При цьому, формування таких витрат проводилось з дотримання вимог щодо документального підтвердження їх сум.

Відповідно до підпункту 140.1.7 пункту 140.1 статті 140 розділу III ПК України, яка діяла впродовж 2014 року, при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення, як витрати на відрядження фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах із таким платником податку або є членами керівних органів платника податку, в межах фактичних витрат особи, яка відряджена, на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті), оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), на найм інших жилих приміщень, оплату телефонних розмов, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в'їзд (віз), обов'язкове страхування, інші документально оформлені витрати, пов'язані з правилами в'їзду та перебування у місці відрядження, в тому числі будь-які податки, що підлягають сплаті у зв'язку із здійсненням таких витрат. При цьому, зазначені витрати можуть бути включені до складу витрат платника податку лише за наявності підтвердних документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту, в тому числі чартерних рейсів, рахунків, отриманих із готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, в тому числі бронювання місць у місцях проживання, страхових полісів тощо.

Згідно з підпунктом 177.4.4. пункту 177.4 статті 177 ПК України (в редакції, що діяла впродовж 2015-2016 років), витрати на відрядження найманих працівників відносяться до витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів.

З огляду на викладене, позивачем впродовж 2014-2016 років відносились на витрати, зокрема, видатки на відрядження найманих працівників і формування таких витрат проводилось з дотримання вимог щодо документального підтвердження їх сум.

Жодних положень про те, що фізична особа - підприємець яка перебуває на загальній системі оподаткування при формуванні своїх витрат має право враховувати лише ті, які оплачені нею за посередництвом власного розрахункового рахунку (тобто з обов'язковим проходженням через такий рахунок), ПК України не містив і не містить.

Згідно з положеннями статті 44 Господарського кодексу України, підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

А відповідно до статті 140 Господарського кодексу України, джерелами формування майна суб'єктів господарювання є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи від реалізації продукції (робіт, послуг); доходи від цінних паперів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; надходження від продажу (здачі в оренду) майнових об'єктів (комплексів), що належать їм, придбання майна інших суб'єктів; кредити банків та інших кредиторів; безоплатні та благодійні внески, пожертвування організацій і громадян; інші джерела, не заборонені законом.

Таким чином фізична особа - підприємець яка перебуває на загальній системі оподаткування має повне право використовувати у власній підприємницькій діяльності не лише отримані нею доходи, а й власні заощадження, кредити фінансових установ, позики, позички, поворотну безповоротну фінансову допомогу, благодійні внески, тощо.

Законодавчої заборони у проведенні підприємцем готівкових розрахунків за придбані товари також немає. Це ж стосується і коштів, що видаються під звіт найманим працівникам, що відбувають у відрядження.

За наведеного, висновки відповідача про завищення позивачем витрат, і, як наслідок, про заниження сум оподатковуваного доходу за усі охоплені перевіркою періоди, в результаті використання готівкових коштів, що не пройшли через розрахунковий рахунок підприємця, суд вважає такими, що не ґрунтуються на нормах податкового і іншого законодавства.

Відтак, позивач, як фізична особа - підприємець, при визначені суми чистого оподатковуваного доходу за 2014-2016 роки правильно і ґрунтовно обраховував суму своїх документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю, на яку зменшував загальний оподатковуваний дохід, а відтак, вірно визначав і свій чистий оподатковуваний дохід.

З цих підстав, висновки відповідача про заниження позивачем суми чистого оподатковуваного доходу за 2014 рік на загальну суму 717807,60 грн., за 2015 рік - на загальну суму 508273,00 та за 2016 рік на загальну суму 565674,73 грн. і, як наслідок, про заниження податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на загальну суму 323427,31 грн., є протиправними.

Відповідно, податкове повідомлення-рішення від 14.06.2017 № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на 404284,13 грн., в тому числі 323427,31 грн. - за податковими зобов'язаннями та 80856,82 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) є протиправними та підлягають скасуванню.

Оскільки саме з суми чистого оподатковуваного доходу здійснюється нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування для фізичних осіб - підприємців, крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування, за нормою пункту 2 частини першої статті 7 Закону України від 08.07.2010№ 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (34,7% та 22% - у відповідні періоди), то і висновки про заниження позивачем даного обов'язкового платежу на 164043,07 грн. також трактуються судом, як протиправні.

За наведених вище підстав, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 31.07.2017 № Ф-60 - недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 164043,07 грн., а також рішення від 31.07.2017 № про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 23774,61 грн. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску також підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 14.06.2017 № , апеляційний суд зазначає наступне.

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни, внесені Законом № 71-VІІІ в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб-підприємців.

Так, відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПК України, а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

При цьому, об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст.163 ПК України: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходу, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно зі статтею 178 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Отже, військовий збір нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

З огляду на вищезазначене, підстави для донарахування ФОП ОСОБА_1 військового збору за вказані періоди також відсутні, а тому податкове повідомлення-рішення від 14.06.2017 № , згідно якого ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на 20136,53 грн., в тому числі 16109,22 грн. - за податковими зобов'язаннями та 4027,31 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), - підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної4 відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2018 року у справі № 817/2263/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 13.02.2019