Справа № 540/2554/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2554/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі: представника позивача - Маслової О.В., представника відповідача - Козлової Н.О.,

за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.09.2018 р. № ,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" (далі - позивач, ПрАТ "ККХ") звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС України) від 12.09.2018 р. № , яким приватному позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на нерухоме майно у розмірі 19247,14 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 4811,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.09.2018 року відповідачем винесено спірні податкові повідомлення-рішення. Позивачем, під час проведення перевірки, до податкового органу надавались копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомості (цілісні майнові комплекси), які розташовані за адресами: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Мирне, вул. Елеваторна, буд. 5 та Херсонська область, Каланчацький район, смт. Мирне, вул. Елеваторна, буд. 5/1, які є об'єктами промисловості. Відповідно до ст.266 ПК України будівлі промисловості не є об'єктами оподаткування податком на нерухомість. Відповідно до документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, останнє має виробниче призначення, а тому воно не підлягає оподаткування в якості нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки. Все це, на думку позивача, є підставами для задоволення позовних вимог та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 17.12.2018 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 15.01.2019 року.

08.01.2019 року відповідачем подано відзив на позов, в якому ГУ ДФС у Херсонській області зазначило, що в ході перевірки встановлено, що ПРАТ «Каланчацький КХП» подавало податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до контролюючого органу за місцезнаходженням об'єктів оподаткування лише на об'єкти нежитлової нерухомості на 2016 рік загальною площею 1374,2 кв.м. (адмінбудівлі площею 1333 кв.м та магазин площею 41,2 кв.м), на 2017 рік загальною площею 55,7 кв.м (магазин), на 2018 рік загальною площею 55,7 кв.м (магазин).

Адмінбудівля загальною площею 1214 кв.м та магазин, розташований в смт. Мирне, Каланчацького району, Херсонської області, на думку представника відповідача знаходиться у власності позивача та є об'єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Отже, порушення, зазначені в акті перевірки відповідач вважає доведеними, а оскаржене податкове повідомлення-рішення складеним відповідно до норм чинного законодавства.

В судове засідання на вказану дату сторони з'явились, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 22.01.2019 року.

Протокольною ухвалою від 22.01.2019 року розгляд справи повторно відкладено на 05.02.2019 року.

22.01.2019 року позивачем надано відповідь на відзив, зміст якої, по суті, є повторенням доводів, викладених в позовній заяві.

В судове засідання 05.02.2019 року сторони з'явились.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, правомірність заявлених вимог обґрунтовувала доводами, викладеними в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, з підстав, зазначених в відзиві на позов.

Розглянувши надані документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Стосовно нерухомого майна за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Мирне, вул. Елеваторна, 5.

Так, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №152620400 від 15.01.2019 року (т.с.1 а.с.91-92) та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2010 року серії САС 887541 вбачається, що нерухомість за зазначеною адресою є цілісним майновим комплексом будівель та споруд елеватора промислового, придбаного позивачем на підставі договору купівлі-продажу ВРТ №861937, ВРТ 861938, ВРТ 861939 від 13.08.2012 року.

До складу зазначеного майнового комплексу входить, зокрема, адмінбудівля літ. «А», загальною площею 1214 кв.м., яку відповідач вважає об'єктом оподаткування за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Зазначений висновок контролюючого органу став підставою для прийняття ним податкового повідомлення-рішення №003201422 від 12.09.2018 року, яким ПрАТ «Каланчацький комбінет хлібопродуктів» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 24058,93 грн. (з них: 19247,14 грн. - сума збільшеного податкового зобов'язання, 4811,79 грн. - штрафні санкції).

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки винесено без урахування пп.266.2.2. п.266.2 ст.266 ПК України.

Правомірність доводів контролюючого органу щодо необхідності віднесення до об'єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки магазину, розташованого за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Мирне, вул. Леніна, 5 кв.4 загальною площею 55,7 кв.м позивачем не оскаржена, тому в рамках даного позову судом надана оцінка лише діям відповідача стосовно нарахування грошового зобов'язання на адмінбудівлю за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Мирне, вул. Елеваторна, 5.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 265 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Підпунктом 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України встановлено, що база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з пп. 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об'єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об'єкт.

У відповідності пп. 14.1.129 прим. 1 п. 14.1 ст. 14 ПК України у нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі офісні (будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей), будівлі промислові та склади.

Підпунктом "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, визначено перелік об'єктів нерухомості, які не є об'єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

В свою чергу, ПК України не містить тлумачення терміну "будівлі промисловості", що використовуються в пп. "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України. Не наведено такого тлумачення і іншими нормативними актами, що діють в Україні.

Разом з тим, Національним класифікатором України ДК 009:2010, затвердженим наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 N 530 (далі - ДК 009:2010), встановлено, що економічна діяльність-процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B "Добувна промисловість та розроблення кар'єрів", C "Переробна промисловість", D "Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря", E "Водопостачання; каналізація, поводження з відходами" та F "Будівництво".

Тобто, в цілях застосування норм пункту 266.2.2 статті 266.2 ПК України промисловими вважаються підприємства, які відповідно до ДК 009:2010 належать до вищезазначених секцій.

Водночас, термін промислове підприємство охоплює всі підприємства, які належать до таких галузей економічної діяльності: добувна промисловість, переробна промисловість, будівництво, електроенергія, газ, водопостачання і санітарне обслуговування, транспорт, склади і служби зв'язку (ст. 1 Конвенції про допомогу у випадках виробничого травматизму від 08.07.64 року N 121).

При цьому, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об'єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Так, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 року N 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб'єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об'єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

До групи "Будівлі промисловості та склади" (код 125) належать будівлі промислового призначення, наприклад фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо.

З метою застосування норм підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266.2 ПК України, при визначенні промислових підприємств необхідно дотримуватись вимог Національного класифікатора України ДК 009:2010 та Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Статтею 191 Цивільного Кодексу України передбачено, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку нерухоме майно за адресою: Херсонська область, Каланчацький район, смт. Мирне, вул. Елеваторна, 5, згідно проведеної державної реєстрації є цілісним майновим комплексом споруд елеватора.

Окрім відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно його статус та приналежність додатково підтверджені в свідоцтві про право власності, технічній документації.

Адмінбудівля площею 1214 кв.м входить до складу вказаного цілісного майнового комплексу.

Основним видом діяльності позивача є виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості (код 10.61 за КВЕД-2010), яка віднесена до секції С «Переробна промисловість».

Підприємство згідно наданої статистичної звітності за 2016-2017 рік (а.с.54-65) здійснює господарську діяльність за основними видами економічної діяльності, має значний штат найманих працівників.

Відтак, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовує для здійснення підприємницької діяльності - виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості, зокрема адмінбудівлю за адресою Херсонська область, Каланчацький район, смт. Мирне, вул. Елеваторна, 5, зареєстровану як єдиний майновий комплекс з іншими будівлями промисловості, відношення яких до будівель промисловості відповідачем не заперечується. Доказів використання приміщення адмінбудівлі для цілей не пов'язаних з виробництвом (передача його в оренду іншим особам, тощо) ГУ ДФС України не надано.

Враховуючи викладене, суд не може погодитись з позицією податкового органу про правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки воно винесено з прямим порушенням приписів пп "є" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивачі належними доказами підтвердили правомірність своїх вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 12.09.2018 року №, яким Приватному акціонерному товариству "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" збільшено податкові зобов'язання з податку на нерухоме майно у розмірі 19247,14 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 4811,79 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, пр-т Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" (75822, Херсонська область, Каланчацький район, смт. Мирне, вул. Елеваторна, 5) судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 лютого 2019 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 111031101