Справа № 200/12405/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 р. Справа№200/12405/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Октябрь» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - «NIBULON S.А.» про визнання дій протиправними,-

за участю представників сторін:

від позивача - Коренєв А.А., паспорт

від відповідача - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Октябрь» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд визнати протиправними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в межах виконавчого провадження №55583162 у відношенні до Приватного акціонерного товариства «ОКТЯБРЬ» (), які виявляються в направленні старшим державним виконавцем Сіренко Сергієм Володимировичем Запиту державного виконавця (№55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на адресу ПрАТ «Октябрь» надійшов Запит (№55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, в якому вимагалося надати інформацію щодо наявності у Позивача майна, яке належить ПрАТ «Компанія «РАЙЗ», стану заборгованості перед ПрАТ «Компанія «РАЙЗ», надання письмових пояснень щодо її виникнення та надання завірених копій документів щодо здійснених договірних відносин між ПрАТ «Компанія «РАЙЗ» та ПрАТ «Октябрь». Зазначає, що державний виконавець вийшов за межі наданих йому прав, оскільки: здійснює виконавчі дії відносно позивача, який не є учасником виконавчого провадження; запити щодо надання інформації та документів про дебіторську заборгованість боржника, її розмір та причини виникнення не передбачені Законом України «Про виконавче провадження»; виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа від 28.12.2017 року, а інформацію та документи щодо володіння майном та коштами, які належать або мають бути передані ПАТ «Компанія «Райз» запитуються за весь час діяльності підприємства; дії щодо надсилання вказаного запиту містять ознаки незаконного втручання у господарські відносини.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року у справі № 200/12405/18-а позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду письмового обґрунтування чим порушено та які права, свободи, інтереси Приватного акціонерного товариства «Октябрь» порушено направленням на його адресу запиту від 03.09.2018 р. № 55583162/20.1-4/23 по виконавчому провадженню № 55583162, надання до суду позовної заяви, яку необхідно привести у відповідність до статті 160 КАС України.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/12405/18-а за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Октябрь» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 грудня 2018 року.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Октябрь», в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача, у відповідності до положень статей 13, 18 Закону України «Про виконавче провадження», має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

11 грудня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду надійшла заява NIBULON S.A. про вступ у справу в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, обґрунтована тим, що «NIBULON S.A.» як сторону виконавчого провадження №55583162 безпосередньо стосується розгляд справи та прийняте у справі рішення вплине на його права і обов'язки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року залучено компанію «NIBULON S.A.» до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору та відкладено судове засідання до 23 січня 2019 року.

16 січня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду третьою особою «NIBULON S.A.» надані письмові пояснення, в яких представник третьої особи просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Звертав увагу на те, що позивач не зазначив, яке саме право та законний інтерес порушено оспорюваними діями державного виконавця і в чому конкретно полягає порушення таких прав. Пояснив, що в ході виконавчого провадження стало відомо про ймовірну заборгованість Приватного акціонерного товариства «Октябрь» перед ПрАТ «Компанія «Райз» за наслідками реалізації товарів позивачу, що надає державному виконавцю право запитувати відомості щодо належного боржнику майна, яке перебуває у запитуваної особи, та майна чи коштів, які вони повинні передати боржнику. Звертає увагу суду на те, що позивач, стверджуючи, що повноваження державного виконавця не поширюються на територію, де зареєстрований позивач, не зазначив, на яку територію у такому разі поширюються повноваження відповідача, та ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» не визначає територіальних меж, в яких відповідач здійснює свої повноваження з примусового виконання виконавчих документів.

Судове засідання, призначене на 23 січня 2019 року відкладено до 06 лютого 2019 року у зв'язку з знаходженням судді Кочанової П.В. на лікарняному.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року призначено розгляд справи 06 лютого 2019 року здійснювати у режимі відеоконференції.

У судове засідання, призначене на 06 лютого 2019 року у режимі відеоконференції з'явився представник позивача, повноважний представник відповідача та третьої особи не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали адміністративної справи, відзиви на позовну заяву, письмові пояснення третьої особи на стороні відповідача «NIBULON S.A.», з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №55583162 з примусового виконання виконавчого листа №759/16206/14-ц, виданого Святошинським районним судом міста Києва 28 грудня 2017 року, про «визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 року № 4323А(і), згідно з яким рішення арбітражного суду першого рівня змінюється, відповідно до висновків цього рішення. Продавці-Апелянти - Публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз» повинні сплатити Покупцям-Відповідачам - «NIBULON S.A.» 17 536 000,00 (сімнадцять мільйонів п'ятсот тридцять шість тисяч) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо долара США станом на 06 грудня 2017 року становить 476 354 918,40 грн., в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально, за ставкою 4% (чотири відсотки) з дати невиконання зобов'язань - 11 січня 2011 року, і до дати повної сплати відшкодування збитків. Порядок відшкодування арбітражних витрат, передбачений рішенням суду першого рівня, підтримується. Витрати на арбітраж за розгляд цієї Апеляції (за виключенням витрат Відповідачів-Покупців - «NIBULON S.A.» на їх торгового представника) несуть Продавці-Апелянти - Публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз». Витрати та збори за цією апеляцією:- Фунтів стерлінгів: - Збори Асоціації - 5463,29 - Збори Апеляційної ради - 48131,56 - ПДВ - 0.00, - 53 594,85 фунтів стерлінгів, 53 594,85 фунтів стерлінгів, що за офіційним курсом Національного банку України гривні щодо фунта стерлінга станом на 06 грудня 2017 року становить 1 955 901,17 грн., сплачуються Продавцями - Публічним акціонерним товариством «Компанія «Райз», яке відкрито постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 22 січня 2018 року ВП №55583162. Стягувачем у виконавчому провадженні №55583162 визначено «NIBULON S.A.», а боржником - ПАТ «Компанія «Райз».

Згідно пункту 2 вказаної постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 22.01.2018 про відкриття виконавчого провадження ВП №55583162 зобов'язано ПАТ «Компанію «Райз» - боржника у даному виконавчому провадженні, подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Втім, як слідує із пояснень відповідача, наведених у відзиві на позов, ПАТ «Компанія «Райз» (боржник у вказаному вище виконавчому провадженні) обов'язок з подання декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, визначеної пунктом 3 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», не виконав, вказану декларацію не надав.

Державним виконавцем неодноразово здійснювався виклик керівника ПАТ «Компанія «Райз» для сплати боргу за виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва №759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017 з одночасним наданням пояснення за фактом невиконання зазначеного виконавчого документа та повідомленням про заходи, що вживаються з метою його виконання. Дана обставина засвідчується викликами державного виконавця від 23.01.2018 та 15.02.2018 за №55583162/20.1-4/23, які отримані уповноваженою особою ПАТ «Компанія «Райз» 26.01.2018 року та 19.02.2018 року відповідно, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи (а.с.131-136).

Як стверджує відповідач, уповноважена особа ПАТ «Компанія «Райз» на виклик державного виконавця не з'являлась і на вимогу державного виконавця не було надано даних про дебіторську заборгованість, її склад, розмір та підстави і час виникнення, перелік дебіторів тощо, що унеможливило отримання відповідачем від боржника інформації, необхідної для вчинення виконавчих дій.

З урахуванням вказаного, державний виконавець, звернувся із запитом від 23.01.2018 року за №55583162/20.1-4/23 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (а.с.129) та з вимогою від 13.07.2018 року за №55583162/20.1-4/23 до Державної фіскальної служби України і до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (а.с.137,138) щодо надання інформації про наявність і розмір дебіторської заборгованості боржника в розрізі платників податків-дебіторів, а також підтверджуючих документів.

У відповідь на даний запит Офіс великих платників податків ДФС України листом від 07.03.2018 року вих. №2584/9/28-10-41-08-06 повідомив відповідача про відсутність інформації про наявність і розмір дебіторської заборгованості (а.с. 140).

Листом ДФС України від 17.07.2018 року №12601/5/99-99-12-03-06-16 (а.с. 141) відповідача повідомлено про те, що згідно з даними обліково-звітної інформації системи органів ДФС ПАТ «Компанія «Райз» подало останню фінансову звітність за результатами фінансово-господарської діяльності першого кварталу 2018 року, а саме форму № 1 «Баланс», де відображено на кінець звітного періоду суму у рядку 1040 «Довгострокова дебіторська заборгованість» - 10000 тис. грн., рядку 1125 «Дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги» - 164912 тис. грн., рядку 1130 «Дебіторська заборгованість за розрахунками за виданими авансами» - 482355 тис. грн., рядку 1135 «Дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом» - 27445 тис. грн., рядку 1136 «Дебіторська заборгованість за розрахунками у тому числі з податку на прибуток» - 16614 тис. грн., рядку 1140 «Дебіторська заборгованість за розрахунками з нарахованих доходів» - 1904 тис. грн., рядку 1145 «Дебіторська заборгованість за розрахунками із внутрішніх розрахунків» - 14815209 тис. грн., рядку 1155 - «Інша поточна дебіторська заборгованість» - 2022411 тис. грн.

Листом від 20.07.2018 року вих. №8680/9/28-10-41-08-06, що отриманий відповідачем 31.08.2018, Офіс великих платників податків ДФС України надав витяг з Єдиного реєстру податкових накладних щодо ПрАТ «Компанія «Райз» щодо виданих та отриманих ПрАТ «Компанія «Райз» податкових накладних за звітні періоди 2014-2018 роки (а.с.142).

У відзиві на позов державний виконавець зазначив, що за результатами проведеного аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у період з 2014 року по 2018 рік ПАТ «Компанія «Райз» реалізувало позивачеві товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1 840 002 553 грн.

Стягувач («NIBULON S.A.») звернувся до відповідача з клопотанням від 03.09.2018 року про необхідність надіслання позивачу запиту державного виконавця в порядку, передбаченому статтею 53 Закону №1404-VIII (а.с. 143-150), у якому просив витребувати відомості про належне боржнику майно, що перебуває у інших осіб, та майно чи кошти, які інші особи повинні передати боржнику, а також письмові пояснення щодо підстав і строків виникнення дебіторської заборгованості боржника та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів від таких суб'єктів господарювання.

03 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на адресу позивача направлено запит №55583162/20.1-4/23 (а.с. 47-53) з вимогою протягом трьох робочих днів з моменту отримання цього запиту подати до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України:

- відомості про належне приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз» (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз») () майно, що перебуває у ПрАТ «Октябрь», та майно чи кошти, які ПрАТ «Октябрь» повинне передати приватному акціонерному товариству «Компанія «Райз» (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз») ();

- довідку про стан заборгованості ПрАТ «Октябрь» перед приватним акціонерним товариством «Компанія «Райз» (попереднє найменування - публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз») (), письмові пояснення щодо підстав і строків її виникнення та належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів.

Вважаючи такі дії державного виконавця протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі по тексту також - Закон №1404-VIII).

Згідно частини 1 статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 14 вказаного Закону визначено учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій.

Так, учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (частина 1 статті 14 Закону №1404-VIII).

Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом (частина 2 статті 14 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами пункту 3 частини 5 статті 19 Закону №1404-VIII встановлено, що боржник зобов'язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Судом зазначалось вище, що ПАТ «Компанія «Райз», яка являється боржником у виконавчому провадженні №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва №759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017, та в межах якого було направлено державним виконавцем оскаржуваний запит позивачу, не надано декларацію про власні доходи та майно, яким воно володіє спільно з іншими особами. На неодноразові виклики державного виконавця, уповноважена особа ПАТ «Компанія «Райз» не з'являлася, вимоги не виконували, що, в свою чергу, слугувало підставою для вчинення другим відповідачем наступних, в тому числі оскаржуваних виконавчих дій.

У відповідності до вимог частини 1 статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд не вбачає протиправності у діях державного виконавця щодо направлення на адресу ПрАТ «Октябрь» запиту №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року в межах виконавчого провадження №55583162, а доводи позивача, наведені у позовній заяві вважає необґрунтованими, виходячи із наступного.

Так, зокрема, згідно пункту 3 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Необхідно відмітити, що дія вказаної правової норми, при здійсненні державним виконавцем виконавчого провадження, не обмежується тільки сторонами та учасниками виконавчого провадження, а носить більш універсальний характер.

Зміст положень статті 18 Закону №1404-VIII передбачає право державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, самостійно визначати як перелік, обсяг та послідовність вчинення виконавчих дій та інших процесуальних дій під час здійснення виконавчого провадження, так і коло осіб, від яких слід з метою захисту інтересів стягувача під час здійснення виконавчого провадження безоплатно одержати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, дія положень пункту 3 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII поширюється на позивача, незважаючи на те, що останній не належить до сторін або інших учасників виконавчого провадження №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва №759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017 року.

Стосовно твердження позивача про те, що державний виконавець вправі отримати доступ до інформації про боржника, його майно, доходи та кошти виключно з державних баз та реєстрів - самостійно, або шляхом звернення до органів Державної фіскальної служби, а не у позивача по справі, який не є учасником виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 5 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно зі статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено порядок виявлення дебіторської заборгованості боржника - юридичної особи, виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов'язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Як уже відмічалось судом, направленню оспорюваного запиту передувало звернення державного виконавця із запитом від 23.01.2018 за №55583162/20.1-4/23 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України та з вимогою від 13.07.2018 року за №55583162/20.1-4/23 до Державної фіскальної служби України і до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо надання інформації про наявність і розмір дебіторської заборгованості ПАТ «Компанія «Райз» в розрізі платників податків-дебіторів, а також підтверджуючих документів.

Слід відмітити, що такі дії державного виконавця передбачені статтею 54 Закону №1404-VIII та вчинені з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника у виконавчому провадженні №55583162 з примусового виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва №759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017 року.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем було вчинено дії, передбачені частиною 5 статті 18, статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», та в межах спірних відносин дотримано процедуру отримання відомостей про майно, доходи та дебіторську заборгованість боржника ПАТ «Компанія «Райз».

Серед іншого, позивач, в обґрунтування заявлених позовних вимог, вказує на те, що державний виконавець має право отримувати необхідну інформацію від органів доходів і зборів, при цьому посилається на спільний наказ Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 13.12.2016 року за №3639/5/1085 «Про затвердження Порядку надання інформації Державною фіскальною службою України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців».

З даного приводу, слід відмітити, що спільний наказ Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 13.12.2016 року за №3639/5/1085 встановлює порядок надання органами Державної фіскальної служби України інформації про наявні рахунки у боржників, юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Проте, суд звертає увагу, що оскаржуваний Запит державного виконавця від 03.09.2018 року за №55583162/20.1-4/23 не містить запиту про надання позивачем інформації про наявні у боржника рахунки.

Поряд з цим, як зазначалось вище, позивач в силу пункту 3 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII не звільнений від обов'язку надання зазначених вище відомостей на запит державного виконавця, навіть не маючи статусу учасника виконавчого провадження.

Частиною 4 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону №1404-VIII, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Пунктом 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (надалі по тексту також - Інструкція №512/5) визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 11 розділу I Інструкції №512/5 запит виконавця є письмовим документом, який є обов'язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

У запиті виконавця обов'язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім'я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання (пункт 12 розділу I Інструкції №512/5).

Суд констатує, що Запит №55583162/20.1-4/23 від 03.09.2018 року відповідача відповідає коментованим вище вимогам.

За правилами частини 1 статті 53 Закону №1404-VIII виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Отже, державний виконавець вправі звертатися до осіб, в розпорядженні яких перебуває майно чи кошти боржника, та на відповідний запит отримати у таких осіб необхідні відомості про майно боржника.

За змістом частини 1 статті 13 оскаржуваний запит є формою вчинення державним виконавцем виконавчих дії, які у спірному випадку безпосередньо стосуються вжиття заходів щодо виконання рішення, а тому відповідач, складаючи та направляючи на адресу позивача запит, діяв з метою розшуку майна боржника на виконання вимог статей 18 і 53 Закону №1404-VIII.

Водночас, суд звертає увагу, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України не встановлено жодних обмежень періодів, за які може бути витребувана відповідна інформація.

Таким чином, позивач, отримавши запит державного виконавця, був зобов'язаний надати відповідь (інформацію) про належне боржнику майно, що перебуває у нього, та майно і кошти, які він повинен передати боржнику.

Посилання позивача на відсутність у відповідача права витребувати від нього інформацію щодо майна, належного ПАТ «Компанія «Райз», яке перебуває у ПрАТ «Октябрь», та дебіторської заборгованості перед ПАТ «Компанія «Райз», оскільки такі дії містять незаконні втручання у господарські відносини, суд відхиляє, з огляду на те, що відповідач вимагав надати інформацію виключно про майно та кошти, належні ПАТ «Компанія «Райз», та заборгованість лише перед ПАТ «Компанія «Райз». Вказані дії відповідача не є втручанням у господарську діяльність позивача. Як вже зазначалось, норми пункту 3 частини 3 статті 18, частини 1 статті 53 Закону №1404-VIII надають державному виконавцю повноваження на вчинення таких дій без жодних умов чи обмежень.

З приводу положень частини 2 статті 36 Закону №1404-VIII, якою встановлено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, які міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням, то вказана норма ніяким чином не обмежує права державного виконавця щодо отримання від позивача інформації про належне боржнику майно, надані державному виконавцеві частиною 1 статті 13, пунктом 3 частини 3 статті 18 та статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження».

З приводу тверджень позивача про порушення відповідачем територіальної юрисдикції при надісланні останнім запиту, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

У відповідності до пункту 3 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Пунктом 4 розділу I вказаної Інструкції передбачено, що відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наділений повноваженнями щодо надіслання запитів, пов'язаних з виконанням рішень, за якими сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті, компетенція відповідача в даному випадку не має територіальних обмежень та розповсюджується на всю територію України.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідач, надсилаючи ПрАТ «Октябрь» запит від 03.09.2018 року №55583162/20.1-4/23, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні даного позову з огляду на його необґрунтованість.

У зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 205, 229, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Октябрь» до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - «NIBULON S.А.» про визнання дій протиправними - відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні в режимі відеоконференції 06 лютого 2019 року в присутності представника позивача.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Кочанова П.В.