Справа № 327/485/18
Суддя: Завіновська А. П.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/485/18
Провадження № 2-а/327/1/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2019 року смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Завіновської А.П.,

при секретарі судового засідання - Вьюкіній Г.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого сержанта поліції Пушкаря Олександра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

12.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого сержанта поліції Пушкаря О.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначав наступне.

На початку жовтня 2018 року у Розівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області йому стало відомо про те, що поліцейським сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшим сержантом поліції Пушкарем О.А. відносно нього було винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно до змісту цієї постанови, він (позивач), 22.08.2018 року о 15 годині 30 хвилин, по вул. Громова, буд. 12 в с. Знаменівка Волноваського району Донецької області, нібито керував транспортним засобом, не маючи при собі право керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, позивач зазначав, що він дійсно перебував у вказаний день та час біля будинку № 12 по вул. Громова в с. Знаменівка Волноваського району Донецької області, але транспортним засобом не керував, а лише перебував в автомобілі, при цьому двигун не вмикав. В цей час до нього підійшов працівник поліції, що вийшов із службового автомобіля та почав вимагати документи. Отримавши їх поліцейський пішов до свого автомобіля де знаходився деякий час, після чого повернув документи, сів до службового автомобіля та поїхав. Про те, що відповідач в цей час розглянув стосовно нього адміністративну справу, за наслідками якої виніс спірну постанову, йому (позивачу) стало відомо лише у відділі виконавчої служби.

Вважаючи оскаржувану постанову незаконною, через чисельні порушення вимог чинного законодавства під час її винесення, позивач зазначив, що: вказане у постанові формулювання правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому є неконкретним; він лише перебував у транспортному засобі, а не керував ним; відповідачем не надано жодного доказу вчинення ним правопорушення; відповідачем безпідставно вказано, що він відмовився від отримання копії постанови в присутності жителів м. Волноваха, яких на той час в с. Знаменівка не було.

На підставі викладеного, позивач просив скасувати як незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 059189 від 22.08.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 17.10.2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13.11.2018 року, і відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В подальшому розгляд справи було відкладено на 06.02.2019 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, повноваження на представництво його інтересів в суді надав своєму представнику - ОСОБА_1

Відповідач - поліцейський сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старший сержант поліції Пушкар О.А. в судове засідання повторно не з'явився, без повідомлення (поважних) причин, про час, дату і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Відзив не подав.

Виходячи з наведеного, а також норм, визначених в ч. 3 ст. 205 КАС України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду справи у відсутність позивача та відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, зокрема зазначивши, що в той самий день та час працівниками поліції відносно позивача було складено ще один протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але постановою Розівського районного суду Запорізької області від 06.12.2018 року, яка набрала законної сили, провадження у даній справі було закрито, у зв'язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. При цьому, судом було встановлено, що транспортний засіб позивача ОСОБА_2 працівниками поліції не зупинявся, а перебував у статичному стані на час коли під'їхали працівники поліції, що свідчить про відсутність факту керування позивачем транспортним засобом.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону № 580-VIII).

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII, до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 8 цієї частини даної статті Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до частин 1, 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ухвалі Розівського районного суду Запорізької області від 17.10.2018 року відповідачу роз'яснено право подати відзив та наслідки ненадання відзиву, однак відповідач зазначеним правом не скористався, у зв'язку з чим суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно до частин 1, 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 059189 від 22.08.2018 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 22.08.2018 року о 15 годині 30 хвилин, по вул. Громова, буд. 12 в с. Знаменівка Волноваського району Донецької області, ОСОБА_2, керував транспортним засобом, не маючи при собі право керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»)

Згідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом.

Виходячи з роз'яснень, викладених в пункті 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно до частини 6 статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з наданої представником позивача в якості доказу копії постанови Розівського районного суду Запорізької області від 06.12.2018 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставинами справи - 22.08.2018 року о 15 год. 30 хв., тобто у той самий день та час коли відносно ОСОБА_2, відповідачем було винесено оскаржувану постанову, було закрито у зв'язку із відсутністю в діях останнього складу цього адміністративного правопорушення. При цьому, судом була встановлена відсутність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом у той же день і час, - 22.08.2018 року о 15 год. 30 хв. (а.с. 38-39).

Отже, з урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що відповідачем не було встановлено усіх фактичних обставин справи та не з'ясовано чи було вчинено ОСОБА_2 дане адміністративне правопорушення, чи винний він у його вчиненні та чи підлягає адміністративній відповідальності, що вплинуло на правильність винесеного відповідачем рішення, і що останнім, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не спростовано.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з норм, викладених в пункті 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_2 та скасування постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 126, 247, 251, 252, 280, 288 КУпАП, п. 2.1 Правил дорожнього руху України, п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. ст. 5-10, 19-22, 25, 72-79, 242-246, 250, 251 255, 257-263, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого сержанта поліції Пушкаря Олександра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 059189 від 22.08.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити, у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, - Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08 лютого 2019 року.

Суддя: А.П. Завіновська