Справа № 9901/945/18
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 9901/945/18

провадження № П/9901/945/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Анцупової Т. О.,

суддів: Берназюка Я. О., Гриціва М. І., Данилевич Н. А., ОСОБА_5

за участю секретаря судового засідання - Яроша Д. В.,

учасники справи:

представники позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача - Карлаш Дмитро Олексійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід від участі у розгляді справи № 9901/945/18 за позовом ОСОБА_4 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 09 листопада 2018 року про невідповідність ОСОБА_4 займаній посаді судді Львівського окружного адміністративного суду,

УСТАНОВИВ:

05 грудня 2018 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо здійснення оцінювання ОСОБА_4 на відповідність займаній посаді судді в частині оцінювання критеріїв та показників, окрім тих, що оцінюються за результатами іспиту та зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України завершити оцінювання ОСОБА_4 на відповідність займаній посаді судді в частині оцінювання критеріїв та показників, окрім тих, що оцінюються за результатами іспиту.

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 09 листопада 2018 року про невідповідність ОСОБА_4 займаній посаді судді Львівського окружного адміністративного суду;

- стягнути з Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на користь ОСОБА_4 судові витрати.

Підставою для звернення до суду зазначено те, що проведення «оцінювання невідповідності судді займаній посаді» відбувається не на підставі закону, а проведення будь-якого оцінювання суддів з подальшим можливим його звільненням з посади, не відповідає європейським стандартам, а тому дії, вчиненні суб'єктом владних повноважень на проведення такого оцінювання є протиправними.

В обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення представник позивача вказує, що надання необмежених дискреційних повноважень Вищій кваліфікацій комісії суддів України щодо можливості виставлення будь-яких оцінок за критеріями професійної етики та доброчесності без необхідності їх обґрунтування, є порушенням принципу верховенства права, а відсутність в законі механізму захисту від можливого свавільного втручання в право на належне оцінювання свідчить про порушення права на захист.

Ухвалою судді Верховного Суду Анцупової Т. О. від 10 грудня 2018 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 17 січня 2019 року.

17 січня 2019 року розгляд справи № 9901/945/18 не відбувся у зв'язку з відсутністю складу колегії суддів, визначених протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справи.

Судовими повістками від 16 січня 2019 року учасників справи повідомлено про розгляд справи № 9901/945/18 у Верховному Суді в судовому засіданні 07 лютого 2019 року о 17 годині.

До початку розгляду справи 18 січня 2019 року суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_5 подав заяву про самовідвід від розгляду справи № 9901/945/18 за позовом ОСОБА_4 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 09 листопада 2018 року про невідповідність ОСОБА_4 займаній посаді судді Львівського окружного адміністративного суду.

Вказана заява мотивована тим, що суддя ОСОБА_5 до призначення на посаду судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду був суддею Львівського окружного адміністративного суду. Позивач - ОСОБА_4 також є суддею Львівського окружного адміністративного суду. Отже, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 протягом тривалого часу працювали разом, і підтримують товариські відносини.

Перевіривши наведені на обґрунтування вказаної заяви доводи, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

За правилами п. 2 та 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи або за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Аналіз цих норм права дозволяє зробити висновок про те, що їх метою є забезпечення довіри до суду, підтвердження факту незаінтересованості і неупередженості суду, а також усунення від розгляду справ суддів, які можуть бути заінтересовані у результатах розгляду справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні від 15 жовтня 2010 року «Газета «Україна-центр» проти України» (Заява N 16695/04), існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (параграф 28).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (параграф 105). У зв'язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (параграф 106).

Аналізуючи наведені норми, а також практику Європейського суду з прав людини, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про неупередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За правилами ч. 1 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Отже, з метою недопущення виникнення обставин, які можуть викликати в учасників справи та громадськості сумнівів щодо неупередженості судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_5, Суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви вказаного судді про самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 39, 40, 248 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяви судді ОСОБА_5 про самовідвід.

Відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду справи № 9901/945/18 за позовом ОСОБА_4 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 09 листопада 2018 року про невідповідність ОСОБА_4 займаній посаді судді Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені 07 лютого 2019 року.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2019 року.

Головуючий Т. О. Анцупова

Судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців

Н. А. Данилевич

В. М. Кравчук