Справа № 400/2896/18
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 р.

№ 400/2896/18

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "В-ЦЕНТР",

вул. Леніна, 33, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500

до відповідача:

Миколаївської митниці ДФС,

вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017

про:

визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування картки відмови № UA 504070/2018/00055 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA 504070/2018/00021/2 від 03.10.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00052 та рішення № UA 504070/2018/00019/2 від 27.09.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00035 та рішення № UA 504070/2018/000004/1 від 06.09.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00044 та рішення № UA 504070/2018/00012/2 від 19.09.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00067 та рішення № UA 504070/2018/000032/2 від 18.10.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00056 та рішення № UA 504070/2018/000022/1 від 03.10.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00071 та рішення № UA 504070/2018/000037/2 від 25.10.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00070 та рішення № UA 504070/2018/000036/2 від 25.10.2018.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що митний орган не навів обґрунтованих доводів, що декларантом заявлено неповні або недостовірні відомості про митну вартість товарів. Позивач надав всі документи для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до ст.53 МК України, які були у позивача в наявності.

Відповідач надав заперечення проти позову, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки за результатами розгляду документів, наданих декларантом, встановлено, що надані документи не містили усіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості та містили розбіжності та неточності, тому митниця правомірно відповідно до ст.55 МК України прийняла рішення про коригування митної вартості.

Позивач 05.02.2019 надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивачем за період з 04.09.2018 по 25.10.2018 подані митні декларації з метою здійснення митного оформлення товару «хімічні речовини для обробки шкіри» на виконання контракту № 528/421-22V від 20.01.2017 , укладеного з фірмою « Handelmaatschappij A. Smit & Zoon B.V. «INCOM TRADE LLP» Нідерланди, та контракту № 792/365-22V від 30.01.2015, укладеного з Фірмою « OZOM KIMYA SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI» Туреччина.

За результатами розгляду документів, наданих декларантом, посадовою особою відповідача встановлено, що надані документи не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості та містили розбіжності та неточності, а саме:

По декларації від 04.09.2018 № UA 504070/2018/201824 відсутня інформація щодо транспортних витрат перевізником, у рахунку-фактурі від 06.07.208 вага брутто товарів 19777,9 кг відрізняється від ваги товарів, вказаних у МД країни відправника від 05.07.2017-19707,9кг.

По митним деклараціям від 19.09.2018, 27.09.2018, 03.10.2018, 18.10.2018: 1) відсутня інформація щодо складових вартості товару, вказаних у п.3.1 зовнішньоекономічного контракту № 528/421-22V від 20.01.2017, 2) не надано документ, передбачений п.4.1 контракту від 20.01.2017, 3) у контракті № 528/421-22V від 20.01.2017 підпис директора суттєво відрізняється від підпису невстановленої особи у рахунку-фактурі,4) фактурна вартість оцінюваних товарів у рахунку-фактурі відмінна від вартості, вказаної у декларації країни відправника.

По митній декларації від 03.10.2018, та двом деклараціям від 25.10.2018: 1) відсутня інформація щодо складових митної вартості товару, вказаних у п.3.1 зовнішньоекономічного контракту № 792/365-22V від 30.01.2015, 2) не надано документів, передбачених п.6.1, 4.1 контракту від 30.01.2015, 3) у контракті № 792/365-22V від 30.01.2015 підпис директора суттєво відрізняється від підпису невстановленої особи у рахунку-фактурі,4) відсутня інформація щодо страхування вантажу покупцем чи продавцем.

Для підтвердження заявленої митної вартості та її складових частин посадовою особою витребувані наступні документи:

1) Виписки з бухгалтерської документації щодо складових митної вартості;

2) Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару,

3) Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом була надана відповідь про неможливість надання документів, витребуваних митним органом.

Відповідачем прийняті картки відмови № UA 504070/2018/00055 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA 504070/2018/00021/2 від 03.10.2018, картки відмови № UA 504070/201800052 та рішення № UA 504070/2018/00019/2 від 27.09.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00035 та рішення № UA 504070/2018/000004/1 від 06.09.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00044 та рішення № UA 504070/2018/00012/2 від 19.09.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00067 та рішення № UA 504070/2018/000032/2 від 18.10.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00056 та рішення № UA 504070/2018/000022/1 від 03.10.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00071 та рішення № UA 504070/2018/000037/2 від 25.10.2018, картки відмови № UA 504070/2018/00070 та рішення № UA 504070/2018/000036/2 від 25.10.2018, в яких митну вартість визначено із застосуванням резервного методу. Митна вартість ґрунтується на раніше визнаних митними органами митних вартостях, основою для визначення митної вартості є митна вартість оцінюваних товарів, яка визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівля.

Товар випущений у вільний обіг згідно положення ч.7 ст.55 МКУ з наданням фінансової гарантії на загальну суму 20381,84 грн.

Згідно зі ст. 49 Митного Кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 53 МК України передбачає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з п.2 ч. 6 ст. 54 вказаного Кодексу митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 Митного кодексу України. Так, відповідно до вказаної правової норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи, які у нього були в наявності.

Відповідно до п.3.1 контракту № 792/365-22V від 30.01.2015, укладеного з Фірмою « OZOM KIMYA SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI» Туреччина, ціна на продукцію встановлюється в інвойсах продавця. В ціну входять вартість пакування, тари, маркування. Пунктом 4.1 договору передбачено, що строки поставки зазначаються в заявці покупця, направленої продавцю по телефаксному зв’язку або електронній пошті. Продавець зобов’язаний відправити разом з ван6тажем на адресу покупця наступні документи: інвойс, сертифікат якості, сертифікат походження товару, CMR, пакувальний лист, експортна декларація, лист безпеки.

Відповідно до контракту № 528/421-22V від 20.01.2017 , укладеного з фірмою « Handelmaatschappij A. Smit & Zoon B.V. «INCOM TRADE LLP» Нідерланди п.3.1 передбачено, що ціна на продукцію встановлюється в інвойсах продавця. В ціну входять вартість пакування, тари, маркування.

Позивачем надані відповідачу рахунок-фактура (інвойс), автотранспортна накладна, сертифікат походження товару, Декларація про походження товару, рахунок-факту про надання транспортно-експедиційних послуг, доповнення до контракту, контракт від 30.01.2015, 20.01.2017, договір про перевезення від 06.04.2018, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доході і зборів, про що зазначено відповідачем у картці відмови.

Аналіз вищенаведених норм Митного Кодексу України дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановив відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Частиною другою статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митному органу права направляти декларанту вимоги про надання додаткових документів.

Факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Проте, відповідачем не було обґрунтовано, яким чином розбіжності у документах позбавляють його можливості перевірити заявлену позивачем митну вартість товару та не надано інформації чому саме документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми для застосування основного методу визначення митної вартості чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. (Аналогічна позиція висловлена в постанові ВС від 29.01.2019 справа № 804/441/18).

Також, у відповідача була наявна інформація про попередні поставки позивачу від вищезазначених контрагентів, по тих же контрактах та на тих же умовах, що підтверджується МД від 07.08.2018, 08.06.2018, 26.02.2018, 19.04.2018, 26.01.2018, 11.04.2018. Митна вартість товару за цими деклараціями була визначена за першим (основним) методом та була прийнята відповідачем.

Крім того, коригування митної вартості товару на підставі інформації наявної в базі даних про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж встановлено позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару ( його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

За таких обставин, позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "В-ЦЕНТР" (вул. Леніна, 33, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500, ідентифікаційний код 36416075) до Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 39536431) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати картку відмови № UA 504070/2018/00055 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA 504070/2018/00021/2 від 03.10.2018, картку відмови № UA 504070/2018/00052 та рішення № UA 504070/2018/00019/2 від 27.09.2018, картку відмови № UA 504070/2018/00035 та рішення № UA 504070/2018/000004/1 від 06.09.2018, картку відмови № UA 504070/2018/00044 та рішення № UA 504070/2018/00012/2 від 19.09.2018, картку відмови № UA 504070/2018/00067 та рішення № UA 504070/2018/000032/2 від 18.10.2018, картку відмови № UA 504070/2018/00056 та рішення № UA 504070/2018/000022/1 від 03.10.2018, картку відмови № UA 504070/2018/00071 та рішення № UA 504070/2018/000037/2 від 25.10.2018, картку відмови № UA 504070/2018/00070 та рішення № UA 504070/2018/000036/2 від 25.10.2018.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС (вул. Московська, 57-а, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код 39536431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "В-ЦЕНТР" (вул. Леніна, 33, м. Вознесенськ, Миколаївська область, 56500, ідентифікаційний код 36416075) судовий збір у сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні), сплачений платіжним дорученням № 17660 від 16.11.2018 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду – 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження – 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко