Справа № 826/3559/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3559/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Бродацькій І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами заступника прокурора м. Києва, Органу самоорганізації населення у м. Києві «Комітет мікрорайону «Биківня» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року адміністративну справу за позовом Органу самоорганізації населення у місті Києві «Комітет мікрорайону «Биківня» до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальна організація «Інститут Генерального плану м. Києва», Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт Лайф 2000», Приватне підприємство «Аглайс», Громадська організація «Світла Оселя», Товариство з обмеженою відповідальністю «Техносфера-Караван», Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроліфт Сервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Профсталь», Товариство з обмеженою відповідальністю «МАГ-2000», Громадська організація «Київська міська спілка ветеранів АТО», Громадська спілка Всеукраїнське об'єднання родин загиблих та безвісти зниклих, учасників антитерористичної операції, ветеранів війни та активістів волонтерського руху «КРИЛА 8 СОТНІ», Громадська організація «Родина Героїв «Небесної Сотні», Товариство з обмеженою відповідальністю «БПК», про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Орган самоорганізації населення у м. Києві «Комітет мікрорайону «Биківня» звернувся у суд із позовом до Київської міської ради, у якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 14 квітня 2016 року №330/330 «Про затвердження детального плану території селища Биківня у Деснянському районі м. Києва».

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що проект детального плану території №2, всупереч вимог чинного законодавства, не виносився належним чином на громадське обговорення, не проходив громадські слухання та не відповідає Генеральному плану м. Києва, що є грубим порушенням норм чинного законодавства. Окрім того, позивач вказує на те, що погоджувальна комісія, яка погодила проект Детального плану території селища Биківня, була сформована незаконно. Також, позивачем було подано заяву про зміну підстав позову, у якій він вказує на те, що спірне рішення прийнято відповідачем 14 квітня 2016 року та опубліковано 22 квітня 2016 року, тобто більш ніж за сім місяців до набрання чинності рішення Київської міської ради №864/864 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 13.11.2014 №518/10006», на підставі якого і затверджувався вказаний детальний план території.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судове рішення умотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням вимог містобудівного та земельного законодавства. Також, місцевим судом вказано, що детальний план території, як невід'ємна та складова частина Генерального плану, не може порушувати існуючі права власності фізичних та юридичних осіб приватного права на нерухоме майно, розташоване на території детального плану території, затвердженого оскаржуваним рішенням.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач та заступник прокурора м. Києва подали апеляційні скарги, у яких просять скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційні скарги обґрунтовані тими ж доводами, що і позовна заява.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Київська міська рада прийняла рішення №330/330 від 14 квітня 2016 року «Про затвердження детального плану території селища Биківня у Деснянському районі м. Києва», яким внесено до рішення Київської міської ради від 13.11.2013 року № 518/10006 «Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві» зміни, зокрема: позицію 86 Переліку містобудівної документації для розроблення (оновлення) у м. Києві у 2013 - 2016 рр. (додаток до Програми створення (оновлення) містобудівної документації в м. Києві) викладено в новій редакції. Також, затверджено детальний план території селища Биківня у Деснянському районі м. Києва відповідно до основних техніко-економічних показників (техніко-економічні показники та основні положення з графічними матеріалами додаються) як основу планувальної організації та функціонального зонування території, розташування червоних ліній вулиць і доріг, кварталів садибної забудови, граничної поверховості та щільності забудови для подальшого розроблення документації із землеустрою та прийняття рішень щодо розміщення об'єктів містобудування.

Згідно статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 р. № 3038-VI генеральний план населеного пункту - це містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 12 Закону України «Про основи містобудування» віл 16 листопада 1992 р. № 2780-XII до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що на місцевому рівні планування територій здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно частини 12 ст. 17 названого Закону експертизі містобудівної документації на місцевому рівні підлягають виключно генеральні плани міст.

В силу приписів частини 9 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території не підлягає експертизі.

Рішенням Київської міської ради від 13.11.2013 р. № 518/10006 затверджено міську програму створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві (надалі за текстом - «Програма»), метою якої є розроблення і затвердження генерального плану столиці України - міста Києва, обґрунтованого визначення на основі затверджених детальних планів територій планувальної організації та функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталів, мікрорайонів, інших частин території м. Києва, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, а також встановлення єдиних умов та обмежень (регламентів) забудови територій на основі затверджених планів зонування для інтенсивного втілення в життя принципів містобудівної політики інтегрованого міського розвитку столиці України як стабільного європейського міста, створення повноцінного життєвого середовища, збереження традиційних особливостей, історичного середовища та природно-ландшафтного комплексу міста, розвитку ефективної інженерної та транспортної інфраструктури.

Відповідно до п. 2 цього рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено виступити замовником створення (оновлення) містобудівної документації відповідно до Програми.

Серед завдань програми, визначених розділом 2 Програми, є встановлення орієнтовних меж окремих територій та вартості робіт зі створення містобудівної документації.

Згідно з розділом 5 Програми організація розроблення містобудівної документації у м. Києві здійснюється Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Містобудівна документація розробляється комунальною організацією виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Інститут Генерального плану м. Києва» та іншими проектними і науково-дослідними організаціями, які мають відповідну ліцензію, сертифікованих спеціалістів і технічну базу, на замовлення Департаменту, згідно з переліком, затвердженим цим рішенням.

Під час розроблення містобудівної документації пропозиції замовника щодо використання територій вносяться ним на розгляд та врахування розробником у проекті містобудівної документації.

Для проведення громадських слухань, проведення погоджень, розгляду на архітектурно-містобудівній раді та експертизи виготовляється один примірник містобудівної документації на електронних носіях та на паперових носіях, що коригується за результатами кожного етапу та передається замовнику для подання на затвердження.

Пунктом 3 рішення Київради від 26.12.2014 № 864/864 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 13.11.2013 № 518/10006» доповнено додаток до Програми (Перелік містобудівної документації для розроблення (оновлення) у м. Києві у 2013 - 2016 рр.) позиціями такого змісту, зокрема: « 86» (№ п/п), «ДПТ селища Биківня***» (назва містобудівної документації), « 5.1.011 5.3.030» (розміщення в планувальній структурі міста (код планувального утворення)), « 410» (орієнтовна площа, га). Згідно примітки до Переліку містобудівної документації для розроблення (оновлення) у м. Києві у 2013 - 2016 рр., затвердженого Програмою, «***» це розробка нової містобудівної документації.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, Програмою було передбачено розробку нової містобудівної документації, а саме, детальний план території селища Биківня та закладено орієнтовно визначена площа території

На час прийняття оскаржуваного рішення розробка детального плану території була передбачена Програмою, що спростовує твердження позивача про те, що відповідач не приймав рішень про розробку детального плану території, а приймав рішення про затвердження іншого детального плану території з орієнтовною площею 410 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці..

Частинами 4, 5 та 6 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що детальний план території визначає: принципи планувально-просторової організації забудови; червоні лінії та лінії регулювання забудови; функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; черговість та обсяги інженерної підготовки території; систему інженерних мереж; порядок організації транспортного і пішохідного руху; порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території). Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до частин 8, 9, 10 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою. Детальний план території за межами населеного пункту розглядається і затверджується відповідною районною державною адміністрацією протягом 30 днів з дня його подання. Детальний план території не підлягає експертизі. Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка кореспондує з Порядком проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 (надалі за текстом - «Порядок»), громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадського обговорення проектів такої документації забороняється.

Згідно вимог частин 3, 4, 5 та 6 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тут та надалі у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов'язані забезпечити: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні. Оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування. Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування. Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються.

Частиною 7 статті 21 передбачено, що пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати: повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею; представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Згідно пункту 6 Порядку (тут та надалі у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для подання пропозицій до проектів містобудівної документації відповідному органу місцевого самоврядування є повідомлення про початок процедури їх розгляду.

Відповідно до п. 5 Порядку повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити: інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі; основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення; інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації; 5) інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; 6) відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; 7) інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо).

За змістом пунктів 9, 10 Порядку пропозиції подаються громадянами у письмовому вигляді із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові, місця проживання, особистим підписом і повинні містити обґрунтування з урахуванням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил. Особи, які забезпечують проведення робіт з розгляду таких пропозицій, повідомляють через засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, та офіційний веб-сайт відповідного органу місцевого самоврядування про місце подання таких пропозицій.

Згідно пункту 11 Порядку що пропозиції громадськості підлягають реєстрації органом місцевого самоврядування та розглядаються розробником і замовником проектів містобудівної документації у місячний строк. За результатами розгляду пропозицій заявнику надається відповідь про їх врахування або обґрунтована відмова. У разі наявності пропозицій громадськості, рішення про врахування яких розробник і замовник не можуть прийняти самостійно або мають місце спірні питання, особи, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, повідомляють про це відповідному органу місцевого самоврядування для прийняття останнім рішення щодо утворення погоджувальної комісії.

З матеріалів справи убачається, що оголошення про проведення громадських слухань проекту детального плану було опубліковано у газеті «Хрещатик» від 14.08.2015 № 117(4713).

Відповідно до рішення Київської міської ради від 13.11.2013 № 518/10006 «Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві» із змінами та доповненнями від 26.12.2014 №864/864 на замовлення Департаменту містобудування та архітектури Комунальною організацією «Інститут Генерального плану м. Києва» розроблено детальний план території селища Биківня площею близько 400 га.

Вказаним проектом передбачалось розміщення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва членам родин Героїв Небесної сотні, киянам-учасників антитерористичної операції, воїнам-афганців, учасникам Параолімпійських ігор, реконструкцію існуючої забудови та урахування раніше наданих земель іншим фізичним особам.

Під час громадських слухань, які проходили з 17 серпня по 24 вересня 2015 року, мешканці селища Биківня висловились проти прийняття запропонованого проекту детального плану та офіційно надали 107 письмових пропозицій та зауважень.

За результатами розгляду вказаних пропозицій та зауважень Комунальною організацією «Інститут Генерального плану м. Києва» було внесено зміни до детального плану території. Зокрема, зменшено територію на 240 га (до 176 га) та розрахункову кількість населення зменшена з 24 тис. осіб до 7,9 тис. осіб, а також середню поверховість. З метою недопущення вирубки лісових насаджень перспективне будівництво житла заплановано лише на існуючих ділянках промислового та комунально-складського призначення та на ділянках, невкритих лісом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали, які розглядалися на пленарному засіданні Київської міської ради 14.04.2016 щодо проекту рішення Київської міської ради «Про затвердження детального плану території селища Биківня у Деснянському районі м. Києва» містять протокол засідання погоджувальної комісії із вирішення спірних питань, які виникли під час громадського обговорення ДПТ від 20.01.2016 № 6, та висновок погоджувальної комісії із вирішення спірних питань, які виникли під час громадського обговорення ДПТ від 20.01.2016 р.

Тобто, зазначений позивачем як новий детальний план території фактично є детальним планом території, що був змінений за результатом проведення громадського обговорення, з врахуванням позиції погоджувальної комісії на завершальній стадії громадського обговорення.

При цьому, з огляду на аргументи скаржників, колегія суддів зазначає, що проведення повторних громадських слухань чинним законодавством не передбачено.

Посилання апелянта на скасування постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2016 у справі № 826/512/16 розпорядження Київського міського голови від 11.01.2016 №1 «Про затвердження персонального складу погоджувальної комісії із вирішення спірних питань, які виникли під час громадського обговорення детального плану території селища Биківня у Деснянському районі м. Києва, колегія суддів не приймає до уваги, позаяк таке скасування не вплинуло на результати проведення громадського обговорення детального плану території, оскільки детальний план території був погоджений в подальшому під час громадського обговорення 20.01.2016, що підтверджується протоколом №6 та висновком погоджувальної комісії із вирішення спірних питань, які виникли під час громадського обговорення детального плану території від 20.01.2016.

Помилковими є твердження апелянтів про невідповідність детального плану території Генеральному плану.

Згідно з п. 4.2 ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану територій», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 12.03.2012 №107, детальний план розробляється, зокрема, на структурно-планувальні елементи території населеного пункту, які мають цілісний планувальний характер, - на основі затвердженого генерального плану цього населеного пункту відповідно до чинного законодавства, плану зонування (за наявності) з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів.

Відповідно до п. 1.1 ДБН Б. 1-3-97 «Склад, зміст, порядок розроблення, погодження та затвердження генеральних планів міських населених пунктів», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 25.09.1997 №164, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, генеральний план міста, селища є основним планувальним документом, який встановлює в інтересах населення та з врахуванням державних завдань напрямки і межі територіального розвитку населеного пункту, функціональне призначення і будівельне зонування території, містить принципові рішення щодо розміщення об'єктів загальноміського або загальноселищного значення, організації вулично-дорожньої мережі і дорожнього руху, інженерного обладнання, інженерної підготовки і благоустрою, захисту території від небезпечних природних і техногенних процесів, охорони природи та історико- культурної спадщини, черговості освоєння території. Генеральний план міста, селища є основним видом містобудівної документації з планування території населеного пункту, призначеним для обґрунтування (розроблення та реалізації) довгострокової політики органу місцевого самоврядування в питаннях використання і забудови території.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затвердженого наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 №44 територія міста за функціональним призначенням і характером використання поділяється на селищну, виробничу в т. ч. зовнішнього транспорту і ландшафтно-рекреаційну. До селищної території входять ділянки житлових будинків, громадських установ, будинків і споруд, у т. ч. навчальних, проектних, науково-дослідних та інших інститутів без дослідних виробництв, внутрішньоселищна, вулично-дорожна і транспортна мережа, а також площі, парки, сади, сквери, бульвари, інші об'єкти зеленого будівництва й місця загального користування.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до частини 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» матеріали генерального плану населеного пункту не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 7 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Як встановлено судом першої інстанції на офіційному веб-порталі Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у розділі «Офіційні документи» розміщені текстові та графічні матеріали Генерального плану та детального плану території.

Згідно графічним матеріалам територія мікрорайону Биківня складається із ділянок житлової забудови (садибна, мало та середньоповерхова), громадської забудови (заклади торгівлі та обслуговування), промислово-комунальних територій (установи комунального господарства, склади та бази) тощо. Територія, на якій згідно детального плану заплановано збільшення житлової забудови, не позначена як «ліси та лісопарки».

При цьому, детальним планом території лише систематизовано показники Генерального плану, що не можна розцінювати як невідповідність останньому.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржників на те, що рішення Київської міської ради №330/330 «Про затвердження детального плану території селища Биківня у Деснянському районі м. Києва» було прийнято 14 квітня 2016 р., тоді як рішення від 26 грудня 2014 року № 864/864 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради» від 13.11.2013 р. № 518/10006» опубліковано лише 30.11.2016 р. є помилковим.

Пунктом 1.4 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 р. № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 883/5 від 15 травня 2013 р.) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2005 р. за № 381/10661 визначено, що нормативно-правовий акт - це офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування.

Згідно пункту 18 частини 1 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Регламенту Київської міської ради, який затверджено рішення Київської міської ради від 12.11.2014 р. №351/351, проекти рішень Київради подаються до управління організаційного та документального забезпечення діяльності Київської міської ради у паперовому та в електронному вигляді. Проект рішення Київради нормативно-правового характеру повинен містити положення про оприлюднення та набрання ним чинності.

Водночас, рішення Київської міської ради від 26 грудня 2014 року №864/864 не містить відомостей про те, що воно підлягає опублікуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги заступника прокурора м. Києва, Органу самоорганізації населення у м. Києві «Комітет мікрорайону «Биківня» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 12 лютого 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук