Справа № 448/159/19
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/159/19
Провадження № 2-а/448/55/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Романченко І.А.,

представника позивача Хомяка Є.Л.,

відповідача ОСОБА_2,

перекладачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (ОСОБА_4),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 (ОСОБА_2) про продовження строку затримання іноземця з метою ідентифікації,

В С Т А Н О В И В:

07.02.2019 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 - відповідач у справі, був затриманий 15.08.2018року о 02.год.15хв прикордонним нарядом від відділення інспекторів прикордонної служби «Малнів», на території Мостиського району Львівської області, за спробу незаконного, поза пунктом пропуску, на відстані 10м від державного кордону на напрямку 533 прикордонного знаку, перетину державного кордону з України до Республіки Польща спільно з двома громадянами Пакистану.

Вказує, що 17.08.2018року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності Мостиським районним судом Львівської області за ч.2 ст.204-1 КУпАП, а також цього ж дня 17.08.2018року за позовом Мостиського прикордонного загону ухвалено рішення про примусове його видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. 28.08.2018року відповідача було поміщено до Волинського ПТПІ, де він перебуває на даний час. Термін утримання відповідача в пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України, визначений ст. 289 КАСУ, закінчується 15.02.2019 року.

Стверджує, що відповідач не має підстав для законного перебування в Україні у зв'язку із відсутністю документів для перетину державного кордону. Вказує на наявність умов за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, а саме: відсутність співпраці з боку іноземця, що виразилося у ненаданні громадянином Республіки Пакистан ОСОБА_2 своєчасно достовірних відомостей під час процедури його ідентифікації, які б могли прискорити вказану процедуру; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, що виразилося у неодержанні Мостиським прикордонним загоном з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства документів, необхідних для ідентифікації особи.

З огляду на вищенаведене, просив суд постановити рішення про продовження строку затримання відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України.

До початку розгляду справи по суті, а саме 11.02.2019року представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, покликаючись на те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 року рішення Мостиського районного суду Львівської області від 17.08.2018року у справі №448/1222/18 скасовано. Прийнято нову постанову якою позовні вимоги Мостиського прикордонного загону задоволено частково, а саме затримано громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_2 з поміщенням до пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на термін до шести місяців. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вказаною постановою відмовлено Мостиському прикордонному загоні в позовній вимозі, що стосується примусового видворення за межі України громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_2. Стверджує, що дана інформація надана прикордонному загону після подачі до Мостиського районного суду позовної заяви про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення ОСОБА_2 за межі території України.

Зазначає, що відповідно до ст.289 КАС України затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації застосовується судом у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, щодо іноземців та осіб без документа, що дає право на виїзд з України. В розумінні ст. 289 КАС України ідентифікація іноземця передбачає його документування не будь-яким документом, а лише тим, що надає право на виїзд з України.

Вказує, що у відповідності до вимог ч. 12 ст. 289 КАС України, з метою ідентифікації відповідача та забезпечення виконання рішення, Мостиським прикордонним загоном вживались відповідні заходи, зокрема, неодноразово надсилались запити до Посольства Ісламської Республіки Пакистан в Україні через управління справах іноземців та адміністративного провадження міжнародно-правового департаменту Адміністрації Державної прикордонної служби України для ідентифікації особи відповідач, однак відповіді на такі не надходили.

Також вказує на відсутність співпраці з боку іноземця, що виразилося у: ненаданні громадянином Республіки Пакистан ОСОБА_2 своєчасно достовірних відомостей під час процедури його ідентифікації, які б могли прискорити вказану процедуру; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, що виразилося у неодержанні Мостиським прикордонним загоном з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства документів, необхідних для ідентифікації особи.

З огляду на наведене, просить суд постановити рішення про продовження строку затримання відповідача з метою його ідентифікації на термін три місяці з 15.02.2019 року з продовженням утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що бажає повернутися на батьківщину - в Республіку Пакистан, однак самостійно та добровільно не може залишити територію України через відсутність документів та грошових коштів. Однак, заперечив щодо його подальшого утримання в ПТПІ.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель м.Гуджрат Ісламської Республіки Пакистан, - відповідач у справі, потрапив на територію України незаконним шляхом.

В подальшому, перебуваючи на території України, відповідач ОСОБА_2 15.08.2018 року о 02.15 год. спільно з іншими громадянами Республіки Пакистан ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3., намагався незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Польща поза пунктом пропуску через державний кордон України в напрямку 533 прикордонного знаку на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Малнів» (тип В) ВПС «Краковець» Мостиського прикордонного загону, що на території Мостиського району Львівської області, однак був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 10м від лінії державного кордону України, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 17.08.2018 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Рішенням заступника начальника відділу по боротьбі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Мостиського прикордонного загону Махлай Т.М. 17.08.2018р. прийнято рішення про примусове повернення за межі України відповідача по справі з зобов'язанням покинути територію України у термін до 18.08.2018р.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17.08.2018року у справі №448/1222/18, задоволено позов Мостиського прикордонного загону повністю та ухвалено примусово видворити відповідача - громадянина Пакистану ОСОБА_2 за межі території України, та затримати його із метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 02.15 год. 15.08.2018р.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018року у справі №857/2370/18, вищевказане рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 17.08.2018року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги Мостиського прикордонного загону задоволено частково. Постановлено затримати громадянина Пакистану ОСОБА_2 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на термін до 6 місяців. У задоволенні решти позовних вимог (в частині примусового видворення) відмовлено.

На даний час відповідач по справі перебуває у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту поміщення відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Мостиським прикордонним загоном неодноразово вживались заходи з метою ідентифікації відповідача.

Так, листом Мостиського прикордонного загону №81/5573 від 03.09.2018 року до Посольства Ісламської Республіки Пакистан в Україні через управління справах іноземців та адміністративного провадження міжнародно-правового департаменту Адміністрації Державної Прикордонної Служби України направлено анкету та оригінал дактилоскопічної карти для ідентифікації відповідача.

В подальшому, Мостиським прикордонним загоном було надіслано запити до Посольства Ісламської Республіки Пакистан Україні №81/6099 від 27.09.2018 року, № 81/6858 від 31.10.2018 року, №81/8284 від 29.12.2018року, №81/481 від 23.01.2019року щодо ідентифікації відповідача та документування свідоцтвом про повернення.

Крім того, управлінням у справах іноземців та адміністративного провадження міжнародного правового департаменту Адміністрації Державної прикордонної служби України направлено запит №0.81-819/0/6-19- Вих. від 28.01.2019 року до Посольства Ісламської Республіки Пакистан в Україні щодо документування свідоцтвом на повернення до країни походження в тому числі і щодо відповідача ОСОБА_2.

У зв'язку із ненадходженням до Мостиського прикордонного загону відповіді на результати розгляду Посольством Ісламської Республіки Пакистан раніше надісланих запитів, надіслано повторний запит №81/793 від 04.02.2019 року на адресу Посольства Ісламської Республіки Пакистан в Україні, та лист на адресу Департаменту Консульської служби Міністерства Закордонних Справ України №81/790 від 04.02.2019 року з метою ідентифікації особи відповідача.

Однак, на даний час Мостиським прикордонним загоном не одержано з країни громадянської належності відповідача документів, необхідних для ідентифікації особи.

Термін утримання відповідача в пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України, визначений ст. 289 КАС України, закінчується 15.02.2019 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 17.08.2018 року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 17.08.2018року у справі №448/1222/18; копією постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018року у справі №857/2370/18; копіями листів Мостиського прикордонного загону №81/5573 від 03.09.2018 року, №81/6099 від 27.09.2018 року, № 81/6858 від 31.10.2018 року, №81/8284 від 29.12.2018року, №81/481 від 23.01.2019року, №81/790 від 04.02.2019року, №81/793 від 04.02.2019року; копією листа Адміністрації Державної прикордонної служби України №0.81-819/0/6-19- Вих. від 28.01.2019 року та іншими матеріалами справи.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Згідно із вимогами ст. ст. 13, 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», свобода пересування та вільний вибір місця проживання обмежується щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач - громадянин Пакистану ОСОБА_2 не має підстав для законного перебування в Україні, у зв'язку із відсутністю документів що посвідчують особу та документів для перетину державного кордону.

Згідно із ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.12 ст.289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених судом обставин справи, зокрема про те, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують його особу та документи для перетину державного кордону України, останній порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та був затриманий з метою його ідентифікації, беручи до уваги те, що позивачем вживались відповідні заходи з метою ідентифікації відповідача, однак на даний час позивачем не одержано інформацію щодо особи відповідача, що в свою чергу унеможливлює перетин відповідачем державного кордону України та виїзд за межі території України, у зв'язку з чим виникає необхідність продовжити строк затримання відповідача у Волинському ПТПІ.

Таким чином, аналіз наведених норм з точки зору послідовності їх викладення, внутрішнього взаємозв'язку та наслідків застосування дає обґрунтовані правові підстави для задоволення даного позову в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 288, 289 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації на строк три місяці, починаючи з 15.02.2019року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус