Справа № 2140/1586/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1586/18

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчук В.О.

суддів: Шляхтицький О.І. , Семенюк Г.В.

при секретарі Алексєєвій Н.М.

за участю Гардер О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Скіф" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року прийнятого у відкритому судовому засіданні о 15:01 год. у справі за позовом Фермерського господарства "Скіф" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 грудня 2017 року №

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2018 року Фермерське господарство "Скіф" (далі - ФГ "Скіф", позивач/скаржник) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 грудня 2017 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб на 73 290,04 грн., з яких за основним платежем на 58 632,03 грн., за штрафними санкціями на 14 658,01 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ФГ "Скіф" відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ФГ "Скіф" звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняту нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Окрім того, скаржник зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою положення вимог ст.288 Податкового кодексу України щодо встановлення правового статусу земельної ділянки, яка передавалася в оренду, та не з'ясував, чому відповідач вирішив здійснити розрахунок орендної плати у розмірі 3%, а не іншому розмірі..

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за вказаною апеляційною скаргою.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 310 КАС України справу розглянуто у судовому засіданні.

Обставини справи.

16 липня 2003 року між Верхньорогачицькою районною державною адміністрацією та ФГ "Скіф" укладено договір оренди землі терміном на п'ять років, відповідно до якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 101,63 га, для сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за межами населеного пункту смт.Верхній Рогачик.

Згідно п.3.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі двічі на рік рівними частинами по 50 грн. за один га орендованої землі; всього орендна плата за період оренди складає двадцять п'ять тисяч грн. Орендна плата коректується кожного року з урахуванням коефіцієнту індексації у відповідності до індексу інфляції.

Додатковою угодою, яку зареєстровано 03 березня 2010 оку за № 09, внесено зміни до договору оренди від 21 серпня 2003 року, а саме щодо: площі земельної ділянки - 101,18 га, строку дії договору - 10 років, починаючи з дати реєстрації цього договору, розміру орендної плати - 173,13 грн. за 1 га ріллі на рік, що становить 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Додатковою угодою, яка зареєстрована 17 березня 2010 року за № 09.1, внесено зміни щодо строку дії договору - 20 років, починаючи з дати реєстрації цього договору.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 вересня 2017 року до договору оренди земельної ділянки від 21 серпня 2003 року на підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 25 червня 2015 року по справі № 923/693/15 23 грудня 2015 року за № 12735166 зареєстровано зміни щодо розміру орендної плати - 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.

За даними Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 20 червня 2017 року № 11-21-0.63-4936/2-17, площа земельної ділянки, наданої в оренду ФГ "Скіф", складає 99,55 га, а згідно інформації відділу у Верхньорогачицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 23 жовтня 2017 року № 78/407-17-0.23, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки ФГ "Скіф" площею 99,55 га станом на 01 січня 2015 року складає 2 671 954 грн.

20 лютого 2015 року ФГ "Скіф" подано декларацію з плати за землю за 2015 рік № , у якій задекларовано податкове зобов'язання з орендної плати в розмірі 0,8 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 21 526,59 грн. на рік.

28 листопада 2017 року на підставі наказу Головного управління ДФС у Херсонській області від 31 жовтня 2017 року № 986 посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФГ "Скіф" з питань повноти обчислення податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на території Верхньорогачицької селищної ради Верхньорогачицького району за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено акт від 29 листопада 2017 року № 19/21-22-12-05/32151422.

В акті зафіксовано виявлені перевіркою порушення, а саме: пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК, внаслідок чого встановлено заниження податкових зобов'язань з орендної плати за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 58 632,03 грн.

На думку відповідача, ФГ "Скіф" не враховано та не сплачено орендну плату за землю у 2015 році у розмірі, встановленому пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК, який повинен складати не менше 80 158,62 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19 грудня 2017 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб на 73 290,04 грн., з яких за основним платежем - 58 632,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 14 658,01 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з правомірності нарахування ФГ "Скіф" грошових зобов'язань з орендної плати за 2015 рік згідно податкового повідомлення-рішення від 19 грудня 2017 року № , оскільки позивачем не враховано твимоги пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України) та Податковому кодексу України (надалі по тексту - ПК України).

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно Земельного кодексу України та Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 161-XIV) вбачається, що користування землею в Україні є платним.

Податковий кодекс України, відповідно до п.1.1 ст.1, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п.269.1 ст.269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп.14.1.73 п.14.1 ст.14 ПК України, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу XII ПК України.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (п.288.1 статті 288 ПК України).

За змістом ст.21 Закону № 161-XIV розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Оцінка суду.

Згідно вказаних норм вбачається, що річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у його п.5.2 ст.5, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24 січня 2018 року (справа № 817/206/15), від 07 березня 2018 року (справа № 813/6875/14), від 29 серпня 2018 року (справа № 804/1866/16), від 25 січня 2019 року (справа №818/8707/13-а).

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Базою оподаткування земельним податком, зокрема, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК України).

Згідно п.288.7 ст.288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповіднно п.286.1 ст.286 ПК України, яка визначає порядок обчислення плати за землю, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, наведеною нормою закріплено обов'язок платника земельного податку, а відповідно до п.288.7 ст.288 ПК України й платника орендної плати за землю, подавати дані ДЗК про нормативну грошову оцінку землі разом із першою декларацією та у разі зміни такої оцінки.

За правилами ч.2 ст.18 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1378-IV "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Як вбачається з матеріалів справи, при обчисленні орендної плати за надану ФГ "Скіф" земельну ділянку за 2015 рік відповідач використав розмір нормативної грошової оцінки ділянки, який зазначено в інформації відділу у Верхньорогачицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 23 жовтня 2017 року № 78/407-17-0.23.

Так, згідно цих даних станом на 01 січня 015 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яку надано ФГ "Скіф", становить 2 671 954 грн.

Позивачем у поданій до контролюючого органу податковій декларації з плати за землю від 20 лютого 2015 року № задекларовано податкове зобов'язання з плати за землю в розмірі 0,8 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме - 21 526,59 грн.

При цьому, з урахуванням вимог пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України щодо нижньої граничної межі річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки - 3 %, вказаної відділом у Верхньорогачицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області нормативної грошової оцінки наданої позивачу земельної ділянки - 2 671 954 грн., розмір орендної плати за 2015 рік не може бути меншим 80 158,62 грн. ((2 671 954 грн. х 3 %) : 100 %).

Оскільки позивачем задекларовано в податковій декларації розмір орендної плати за 2015 рік у сумі 21 526,59 грн., то відповідачем правомірно донараховано грошові зобов'язання з орендної плати за 2015 рік у сумі 58 632,03 грн. (80 158,62 грн. - 21 526,59 грн.).

Положеннями п.123.1 ст.123 ПК України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків на підставі визначених, зокрема, пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України, зазначене тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Таким чином, контролюючим органом було правомірно донараховано позивачу грошові зобов'язання з орендної плати у сумі 58 632,03 грн., та штрафних санкцій -14 658,01 грн. ((58 632,03 грн. х 25 %) :100 %).

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову ФГ "Скіф" у задоволенні позову.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими доводи позивача/скаржника про те, що розмір орендної плати за землю, яка передана в оренду ФГ "Скіф", як для сільськогосподарських угідь, становить не менше 0,3 відсотки, та не більше 1 відсотка їх нормативно грошової оцінки, оскільки вказані доводи спростовуються вищезазначеними нормами законодавства та пракрикою Верховного Суду.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат згідно вимог ст.139 КАС України не підлягає.

Керуючись ст.ст. 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Скіф" - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року прийнятого у відкритому судовому засіданні о 15:01 год. у справі за позовом Фермерського господарства "Скіф" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 грудня 2017 року № - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 08 лютого 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.