Справа № 826/16880/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Парінова А.Б., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Окружного адміністративного суд міста Києва від 26 листопада 2018 року

у справі №826/16880/18

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Заступника Голови Верховної ради України Сироїд Оксани Іванівни

третя особа Верховна Рада України

про визнання дій, щодо ненадання слова Народному депутату України незаконними,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Заступника Голови Верховної ради України Сироїд Оксани Іванівни, третя особа Верховна Рада України про визнання дій, щодо ненадання слова Народному депутату України незаконними.

Ухвалою Окружного адміністративного суд міста Києва від 25 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суд міста Києва від 26 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та винести нову з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незаконності, необґрунтованості та необ'єктивності рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечував та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Позивач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суд міста Києва від 25 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 - залишено без руху, з підстав пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом. Надано позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення даної ухвали та роз'яснено, що підстави, вказані позивачем у позовній заяві, як підстави для поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з відповідним позовом, визнані судом неповажними, а тому суд дійшов висновку про необхідність надання позивачу додаткового десятиденного терміну для звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити інші підстави для його поновлення.

19 листопада 2018 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків разом із заявою про поновлення строку на звернення до адміністративного суду та уточненою позовною заявою із зазначенням процесуального статусу Верховної Ради України, як відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року визнано неповажними підстави пропуску ОСОБА_2 строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою. Позовну заяву повернуто позивачу та роз'яснено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Так, звертаючись 12 жовтня 2018 року до Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем до позовної заяви додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою, відповідно до якої позивач просить вважати підстави пропуску строку для повторного звернення з позовною заявою поважними та поновити строк. Зазначивши в заяві про те, що тривалий час збирав докази, які на думку позивача обґрунтовують його позовні вимоги для звернення до суду за захистом своїх прав.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Згідно зі ст. 44 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків.

Вирішуючи питання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою суд першої інстанції виходив з наступного.

В обґрунтування заяви позивач посилався на підстави щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Зокрема, в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року зазначалось про те, що як вбачається зі змісту позовної заяви та викладених в ній обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги про те, що йому не надали права слова з трибуни Верховної Ради України 04 жовтня 2017 року та на вимогу відповідача вимкнули мікрофон, позивачу було відомо саме з 04 жовтня 2017 року, адже саме він особисто був присутній на сесійному засіданні Верховної Ради України та саме його, як він вказує у позовній заяві, було позбавлено права слова з трибуни Верховної Ради України, як народного депутата України.

У зв'язку з чим суд дійшов висновку про те, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав саме 04 жовтня 2017 року, тобто в той день, коли ці обставини за його участю мали місце, а не 23 червня 2018 року після перегляду відеоматеріалів, наданих йому за його запитом Товариством з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанією «МТВ - плюс».

При цьому, суд першої інстанції правомірно звернув увагу й на те, що позивач особисто наголошує на тому, що 16 березня 2018 року та 06 червня 2018 року до керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії «МТВ - плюс» він звернувся з метою отримання письмових доказів та відеоматеріалів обставин, які, на його думку, доказують факт порушення його прав та інтересів, що ще раз підтверджує той факт, що про порушення своїх прав та інтересів позивач дізнався або повинен був дізнатися саме 04 жовтня 2017 року, а 23 червня 2018 року він отримав докази, які він вважає такими, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Колегія судді зазначає, що судом було надано оцінку й посиланням позивача на тривалість вирішення питання про відкриття або відмову у відкритті провадження Печерським районним судом міста Києва та отримання копії ухвали суду від 15 серпня 2018 року представником позивача лише 28 вересня 2018 року, зокрема, судом наголошено на тому, що на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством було чітко визначено питання щодо розмежування юрисдикцій судів, а помилкове визначення юрисдикції позивачем не може бути поважною причиною пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

З урахуванням вказаного суд першої інстанції визнав неповажними підстави, на які посилався позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду з відповідною позовною заявою та надав додатковий десятиденний строк для звернення позивача до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, в якій позивача зобов'язано зазначити інші підстави для поновлення такого строку.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням викладених вище обставин, судом першої інстанції правомірно не визнано поважними підстави, з яких позивач просив поновити пропущений строк, оскільки, судом в ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року вже була надана правова оцінка таким підставам, а в заяві про поновлення пропущеного строку від 12 листопада 2018 року позивачем не зазначено інших підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з відповідним позовом, вже були визнані судом неповажними ухвалою від 25 жовтня 2018 року, інших причин для його поновлення позивачем у заяві про поновлення строків від 12 листопада 2018 року, яка надійшла на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 19 листопада 2018 року, не зазначено, наявні підстави для повернення позовної заяви ОСОБА_2

Необхідно зауважити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до норм статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу.

Європейський суд з прав людини у справі «Осовська та інші проти України» наголосив, що хоча, перш за все, саме до повноважень національних судів належить вирішувати питання про будь-яке поновлення строку на апеляційне оскарження, такі повноваження не є необмеженими. Національні суди зобов'язані навести підстави і у кожній справі суди мають перевірити, чи можуть підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження виправдати втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує свободу розсуду судів щодо часу або підстав для поновлення строків (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Устименко проти України»).

Однак, під час розгляду справ заявниць, національні суди на обґрунтування поновлення строку або посилались на «поважні підстави», без надання будь-якого пояснення чи оцінки цих підстав, або обмежувались встановленням того, що апеляційні скарги були подані з дотриманням процесуальних формальностей, без наведення для такого рішення будь-яких підстав та обґрунтувань.

Той факт, що позивач звертався спочатку до Печерського районного суду м. Києва з даним позовом в порядку Цивільного процесуального кодексу України, а ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року відкритті провадження відмовлено та роз'яснено право на звернення до суду з позовом в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, що на думку позивача свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою, на думку колегії не свідчить про поважність причин пропуску строку.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не наведено підстав, які б продемонстрували існування особливих обставин непереборної сили, які б виправдовували пропущення строку для звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов'язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Частина перша статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -залишити без задоволення .

Ухвалу Окружного адміністративного суд міста Києва від 26 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

А.Б. Парінов

Повний текст постанови виготовлено 13 лютого 2019 року.