Справа № 821/764/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/764/18

Категорія: 12.1 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й. Дата і місце ухвалення: 06.07.2018р., м. Херсон
Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Шеметенко Л.П.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу від 06 квітня 2018 року №463 «Про розгляд кандидатури», яким позивачу відмовлено у призначенні на службу в поліції.

Позов обґрунтовувала тим, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. по справі №821/3865/15-а зобов'язано ГУНП в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_2 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» у Комсомольському відділенні поліції Херсонського відділу поліції та видати з цього приводу відповідний наказ. На виконання вказаного рішення відповідачем видано спірний наказ, яким ОСОБА_2 відмовлено у призначенні на службу в поліції з посилання на неможливість дослідити стан її придатності до служби в поліції, спроможності переносити фізичні навантаження при виконанні службових обов'язків. Вказаний наказ позивач вважає незаконним та зазначає, що станом на момент звільнення її з посади Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженого наказом МВС України №1631 від 25.12.2015р., та Положення з організації перевірки рівня фізичної підготовленості кандидатів до вступу на службу в Національну поліцію України, затвердженого наказом МВС України №90 від 09.02.2016р., не існувало, а переведення працівників міліції на службу в поліції проводилося 07.11.2015р. шляхом видання наказів з урахуванням ст.49 Закону України «Про Національну поліцію». Оскільки ОСОБА_2 мали перевести в поліцію 07.11.2015р., тому рішення суду має виконуватися з урахуванням законодавства, яке діяло станом на вказану дату.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 06 квітня 2018 року №463 «Про розгляд кандидатури».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Національної поліції в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з'ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 06.07.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

В своїй скарзі апелянт зазначає, що поліцейською комісією ГУНП в Херсонській області 05.03.2018р. вирішено провести перевірку ОСОБА_2 на відповідність вимогам до поліцейських, зокрема, щодо рівня фізичної підготовки, що прямо встановлено ст.49 Закону України «Про Національну поліцію». Однак, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не з'явилася за отриманням направлення для проходження військово-лікарської комісії, являється за неможливе дослідити стан її придатності до служби в поліції, спроможності переносити фізичні навантаження при виконанні службових обов'язків. У зв'язку з цим, апелянт вважає наказ від 06 квітня 2018 року №463 «Про розгляд кандидатури» законним та обґрунтованим.

Також, апелянт посилається на те, що виконавчий лист у справі №821/3865/15-а не містив вимог видавати наказ про призначення ОСОБА_2 на службу до поліції, а зобов'язував розглянути її кандидатуру як працівника міліції та у разі відповідності вимог до поліцейських видати відповідний наказ.

Зазначає апелянт і про те, що станом на 05.03.2018р. ОСОБА_2 не є працівником міліції, так як 08.02.2017р. звільнена з органів внутрішніх справ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 2008 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ в УМВС в Херсонській області.

Наказом МВС України від 06.11.2015р. №428 о/с ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ з посади інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС в Херсонській області.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного наказу ОСОБА_2 оскаржила його в судовому порядку та постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. у справі №821/3865/15-а її позов задоволено частково.

Скасовано наказ УМВС в Херсонській області від 06.11.2015р. №428 о/с в частині звільнення ОСОБА_2; поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора штабу Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС з 06.11.2015р. та зобов'язано ГУНП в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_2 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» у Комсомольському відділенні поліції ХВП та видати з цього приводу відповідний наказ.

На виконання судового рішення у справі №821/3865/15-а наказом МВС України від 15.09.2016р. №23 о/с «Про особовий склад» ОСОБА_2 поновлено на посаді інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС в Херсонській області з 06.11.2015р. На день поновлення позивача на посаді розгляд її кандидатури для зайняття посади в поліції не здійснювався.

Судом першої інстанції, також, встановлено, що наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 08.02.2017р. №3 о/с капітана міліції ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил з посади інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділення ХМУ УМВС за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

27.07.2017р. на засіданні поліцейської комісії ГУНП в Херсонській області заслухано інформацію про розгляд кандидатури ОСОБА_2 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» у Комсомольському (Корабельному) відділенні поліції ХВП, про що складено протокол №1999/04/2-2017.

Комісією вирішено, що оскільки капітана міліції ОСОБА_2 наказом від 08.02.2017р. №3 о/с звільнено з ОВС у запас Збройних сил України за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів), то позивач не може бути прийнята на службу в поліцію як така, що прибула з ОВС України. Разом з тим, ОСОБА_2 може бути прийнята на службу в поліцію шляхом проходження конкурсу на посаду, що заміщується поліцейським у будь-якому органі поліції на загальних підставах після проведення перевірки кандидатів порядку, визначеному Розділом VI «Добір на посаду поліцейського» Закону України «Про Національну поліцію».

15.02.2018р. ГУНП в Херсонській області надіслано ОСОБА_2 лист №337/2/01-2018, яким останню запрошено на засідання поліцейської комісії, що відбудеться 05.03.2018р. з метою розгляду питання щодо прийняття її на службу до лав поліції України.

На засіданні поліцейської комісії ГУНП в Херсонській області 05.03.2018р. розглянуто кандидатуру ОСОБА_2 з метою прийняття на службу в поліцію та вирішено провести її перевірку на відповідність вимогам до поліцейських, зокрема, щодо рівня фізичної підготовки, встановленого Положенням з організації перевірки рівня фізичної підготовленості кандидатів до вступу на службу в Національну поліцію України, затвердженого наказом МВС України від 09.02.2016р. №90.

Листом №479/2/01-2018 від 05.03.2018р. ОСОБА_2 повідомлено про необхідність до 05.04.2018р. прибути в каб. 125 ГУНП в Херсонській для отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії.

У вказаний відповідачем строк позивач не з'явилася до ГУНП в Херсонській області для отримання вказаного направлення на проходження ВЛК.

06.04.2018р. начальник ГУНП в Херсонській області видав наказ №463 «Про розгляд кандидатури», яким відмовлено ОСОБА_2 у призначенні на службу в поліцію у зв'язку з неможливістю дослідити стан її придатності до служби в поліції, спроможності переносити фізичні навантаження при виконанні службових обов'язків.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного наказу ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду про його скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2, визнав обґрунтованими доводи позивача, що визначення рівня фізичної підготовленості та стану здоров'я здійснюється з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов'язки за відповідною вакантною посадою, які виявили бажання взяти участь у конкурсі на зайняття вакантної посади поліцейського. Такий конкурс проводиться серед осіб, які вперше приймаються на службу в поліції, тоді як ОСОБА_2 до категорії таких осіб не належить. При цьому, суд першої інстанції врахував, що на момент звільнення позивача з посади 06.11.2015 року Типового порядку проведення конкурсу на службу в поліцію та/або зайняття вакантної посади від 25.12. 2015 року не було і відповідач, на виконання пункту 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» повинен був застосувати до позивача вимоги даного пункту як до працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, шляхом видання наказів про призначення за їх згодою. За висновками суду першої інстанції, позивач на час звільнення-06.11.2015р., будучи працівником ОВС, відповідала вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. у справі №821/3865/15-а, серед іншого, зобов'язано ГУНП в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_2 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» у Комсомольському відділенні поліції ХВП та видати з цього приводу відповідний наказ.

Відповідно до пункту 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Тобто, вказаним пунктом передбачено альтернативне призначення осіб на посади поліцейських: або шляхом видання наказу про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади.

Вимоги до поліцейських визначено ст.49 Закону України «Про Національну поліцію», якою встановлено, що на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Як правильно зазначив суд першої інстанції та не спростовано апелянтом, ОСОБА_2 станом на 07.11.2015р., будучи працівником органів внутрішніх справ, відповідала вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію», оскільки у протилежному випадку вона б не проходила службу в органах внутрішніх справ.

Частиною 2 статті 49 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що вимоги щодо рівня фізичної підготовки для поліцейських та кандидатів, які вступають на службу в поліції, затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

З посиланням на вказану норму ГУНП в Херсонській області зазначає, що поліцейською комісією було прийнято рішення про перевірку ОСОБА_2 на відповідність вимогам до поліцейських щодо рівня фізичної підготовки, встановлених Положенням з організації перевірки рівня фізичної підготовленості кандидатів до вступу на службу в Національну поліцію України, затвердженим наказом МВС України №90 від 09.02.2016р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких доводів апелянта, оскільки визначення рівня фізичної підготовленості та стану здоров'я здійснюється з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов'язки за відповідною вакантною посадою, які виявили бажання взяти участь у конкурсі на зайняття вакантної посади поліцейського. Такий конкурс проводиться серед осіб, які вперше приймаються на службу в поліції.

Станом на дату звільнення позивача з посади (наказ від 06.11.2015р. №428 о/с) зазначене Положення не було прийнято, як і був відсутній Типовий порядок проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затверджений наказом МВС України №1631 від 25.12.2015р., у зв'язку з чим ОСОБА_2 мала бути призначена до лав поліції на підставі наказу керівництва.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

До конкретного факту чи випадку необхідно застосовувати закон, який діяв на момент, коли трапився цей випадок або мав місце даний факт. Це правило відтворює сталість у відносинах між суб'єктами права, впевненість осіб у стабільності їх правового становища, в міцності правопорядку.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що прийняття після 07.11.2015р. Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженого наказом МВС України №1631 від 25.12.2015р., та Положення з організації перевірки рівня фізичної підготовленості кандидатів до вступу на службу в Національну поліцію України, затвердженого наказом МВС України №90 від 09.02.2016р., не може створювати для позивача перешкоди для виконання рішення суду, яке приймалося на підставі законодавства, що діяло на той час.

Застосування до позивача процедури, передбаченої статями 48-50 Розділу VI «Добір на посаду поліцейського» Закону України «Про Національну поліцію» у межах виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. у справі №821/3865/15-а, є протиправним.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність наказу ГУНП в Херсонській області від 06 квітня 2018 року №463 «Про розгляд кандидатури», обґрунтованого неможливістю дослідити стан придатності позивача до служби в поліції, спроможності переносити фізичні навантаження при виконанні службових обов'язків в порядку, визначеному Положенням з організації перевірки рівня фізичної підготовленості кандидатів до вступу на службу в Національну поліцію України, затвердженим наказом МВС України №90 від 09.02.2016р.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що станом на 05.03.2018р. ОСОБА_2 не є працівником міліції, так як 08.02.2017р. звільнена з органів внутрішніх справ, оскільки вказана обставина не впливає на виконання ГУНП в Херсонській області судового рішення по справі №821/3865/15-а, в тому числі не звільняє відповідача від його виконання.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Півень проти України» (Рішення від 29 червня 2004 року, заява № 56849/00) Європейський суд з прав людини констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У рішенні у справі «Горнсбі проти Греції» (заява №183571/91) Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що 19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов'язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 06 липня 2018 року немає.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 06 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 12 лютого 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: О.В. Лук'янчук

Л.П. Шеметенко