Справа № 182/10008/18
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/0182/24/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.02.2019 року м. Нікополь

Нікопольський місьрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанови.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2018 року щодо неї було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0398/11000/18 заступником начальника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3, якою визнано її винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі пятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн. ОСОБА_4 зазначеною постановою не погоджується, вважає, що вона прийнята з порушенням норм митного законодавства та ОСОБА_5, є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, частина 2 статті 469 МК України закріпила правопорушення у вигляді невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився. Зазначена стаття передбачає відповідальність за невжиття заходів щодо декларування власником товарів, які перебували на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Однак, нею були зроблені всі необхідні дії. У випадку, якщо б відповідні державні органи вчасно виконували покладені на них обовязки, гуманітарний вантаж був би розмитнений своєчасно, без затримки. Так, 29.05.2018 року, дійсно, в зоні діяльності Волинської митниці ДФС з Німеччини від UKRAINE Hilfe LOBETAL (Нoffunungstaler Stiftung, Lobetal) на адресу Нікопольського благодійного фонду «Нове життя» (53213, АДРЕСА_1), згідно наказу Мінсоцполітики від 04.07.2018 року № 965, автомобілем, реєстраційний номер ВО 4120ВН/В03321ХТ, переміщено гуманітарну допомогу: одяг, який раніше перебував у використанні; взуття; предмети побутового вжитку; іграшки; меблі; сумки; медичний матеріал; милиці; інвалідні коляски; ходунки; килими; дитячі коляски; велосипеди; спортивний інвентар, загальною вагою 11 941 кг. 31.05.2018 року вказаний вище товар був доставлений у зону діяльності ОСОБА_2 митниці ДФС та на підставі єдиного уніфікованого документу СГД № UA 110140/2018/000002 був розміщений на тимчасове зберігання на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги. Згідно вимог ч.1 ст.240 МК України, загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів. Після того, як вантаж опинився у м.Нікополі, відповідно до вимог чинного законодавства, Нікопольський благодійний фонд «Нове життя» звернувся з листом від 08.06.2018 року до Мінсоцполітики про визнання вантажу гуманітарним. Без подібного визнання вантажу гуманітарним не було можливості здійснювати інші заходи по його розмитненню, як це повідомили брокери у м.Нікополі. Як наслідок такого звернення, згідно наказу Мінсоцполітики від 04.07.2018 року № 965, вантаж було визнано гуманітарним. Після визнання вантажу гуманітарним, благодійний фонд, за розясненнями брокерів, надіслав 13.07.2018 року заяву до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, у якій просив надати висновок щодо безпеки для здоровя населення обєктів, що подаються на експертизу. Висновок від Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів було отримано 27.07.2018 року. Після отримання висновку було визначено чергового брокера, який повинен був невідкладно здійснити оформлення гуманітарного вантажу. При заповненні декларації, брокер повідомив, що не може оформити вантаж, оскільки розмитнюється вантаж, який має речі, що вже були у використанні. За таких обставин ще необхідно було отримати висновок Міністерства екології, без якого «єдине вікно» не приймає декларацію для оформлення вантажу. Дізнавшись про необхідність отримання висновку від Міністерства екології, 03.08.2018 року (майже за місяць до граничного терміну перебування вантажу під митним контролем) було надіслано листа до Міністерства екології та природних ресурсів з вимогою провести екологічну експертизу. На цей лист було надано відповідь від 31.08.2018 року за № 7/4573-18 (лист відправлено з Києва 05.09.2018 року, згідно відмітки на конверті, отримано поштою 13.09.2018 року), в якому Мінекології повідомило, що для надання висновку до міністерства необхідно надати інформацію про склад та походження відходів (зокрема, копію висновку торгово-промислової палати на визначення коду УКТ ЗЕД або рішення митниці). Звертає увагу, що законодавство не передбачає отримання коду УКТ ЗЕД у торгово-промисловій палаті, як і отримання рішення від митниці при розмитненні гуманітарного вантажу. Одразу ж після отримання такого листа, 13.09.2018 року було подано заяву для визначення коду УКТ ЗЕД. Отримавши коди на гуманітарний вантаж, 19.09.2018 року БФ «Нове життя» у цей же день звернулося до Міністерства екології та природних ресурсів України з заявою про невідкладне проведення експертизи, з посиланням на ст.9 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року, у якому зазначено, що органи, які безпосередньо проводять заходи офіційного контролю щодо товарів (предметів) гуманітарної допомоги, забезпечують оперативне безкоштовне та якісне проведення таких заходів. Кожен такий орган в одноденний строк після звернення до нього отримувача гуманітарної допомоги з товаросупровідними документами щодо проведення відповідних заходів для митного оформлення товарів (предметів) гуманітарної допомоги зобовязаний, за потреби, здійснити відбір зразків товарів (предметів) та не пізніше чотирьох днів безкоштовно оформити всі документи, передбачені законодавством під час здійснення та за результатами здійснення зазначених заходів щодо товарів (предметів) гуманітарної допомоги. Зателефонувавши до Мінекології з вимогою про прискорення надання висновку, отримали відповідь, що розглядати їх звернення будуть щонайменше 30 днів у порядку черговості. Розуміючи, що БФ «Нове життя» не встигає отримати вчасно висновок від Мінекології, було прийнято рішення про направлення звернень до різних субєктів та установ, що мали б проконтролювати дотримання строків Мінекології. Так, було надіслано 19.09.2018 року лист до депутата Верховної Ради ОСОБА_5, депутата ВР ОСОБА_6, премєра - міністра ОСОБА_7 (26.09.2018 року) з проханням вплинути на дотримання положень ст.9 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року. 03.10.2018 року представники БФ «Нове життя» були на особистому прийомі у Міністерстві екології та природних ресурсів. І, як наслідок, 04.10.2018 року було надано висновок директором департаменту екологічної безпеки та дозвільно-ліцензійної діяльності. Одразу, 04.10.2018 року, висновок було надано брокерам для розмитнення гуманітарного вантажу, а 10.10.2018 року вантаж було розмитнено. Не зважаючи на всі її зусилля, вчасно від Мінекології вона екологічний висновок не отримала. З моменту звернення із заявою до часу отримання висновку минуло 60 днів. Через затягування процесу надання висновку з боку Мінекології та постійною зміною брокерів, які б мали надавати своєчасну та кваліфіковану допомогу в оформленні гуманітарного вантажу, БФ «Нове життя» вчасно не змогло розмитнити гуманітарний вантаж. Наслідком цього було складання протоколу 28.09.2018 року про порушення митних правил, а згодом й винесення постанови в справі про порушення митних правил № 0398/11000/18 від 19.12.2018 року. Невідповідність постанови в справі про порушення митних правил №0398/11000/18 від 19.12.2018 року чинному законодавству полягає також у відсутності будь-якої вини з її боку. Згідно ч.1 ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Стаття 489 МК України визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про порушення митних правил. Згідно вказаної статті, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Враховуючи все вище наведене, через затягування Міністерством екології у наданні висновку понад 60 днів, що суперечить ст.9 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року, було перевищено визначений ст.240 МК України загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем. Цю обставину, заступник начальника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 при розгляді протоколу та винесенні постанови в справі про порушення митних правил № 0398/11000/18 від 19.12.2018 року взагалі не врахував та не прийняв до уваги, не зважаючи на подані докази та її пояснення. Відповідно до ст.10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Ст.11 ОСОБА_5 визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна і могла їх передбачити. Враховуючи викладені нею обставини, у її діях відсутній умисел на порушення строків розмитнення вантажу та відсутня необережність у будь- якій формі. При розгляді протоколу та винесення постанови ОСОБА_2 митниця ДФС повинна була діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Однак, ОСОБА_2 митниця ДФС не дотрималась вимог обгрунтованості та пропорційності, визначаючи її винуватість, так як порушення правил не залежало від її дій. А безпосередньо залежало від бездіяльності Міністерства екології та природних ресурсів, несвоєчасному повідомленні брокерів про необхідність отримання висновку екології щодо такого типу вантажу. Неповнота розгляду справи обумовлена також тим, що відповідач не дослідив, як сприяли брокери у розмитненні гуманітарного вантажу на підставі чинного законодавства та як дотримувалися інші державні органи вимог ст.9 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року. Разом з тим, за приписами ч.1 ст.510 МК України, посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі, матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації. Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі, тією, що перебуває в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Таким чином, ОСОБА_2 митниця ДФС не дотрималась всіх наведених вимог, а тому дійшла невірного висновку про її провину у порушенні ч.2 ст.469 МК України. За таких обставин звернулась до суду і просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0398/11000/18 від 19.12.2018 року, винесену заступником начальника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч пятсот) грн.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2019 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.175 КАС України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було розяснено, що позивач у пятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ст.182 КАС України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.27).

Відповідач ОСОБА_2 митниця Державної фіскальної служби України скористалась своїм правом, відповідно до ст.175 КАС України, та 21.01.2019 року надала відзив на позовну заяву (а.с.29-31). Вважає, що предявлені вимоги є безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на наступне.

29.05.2018 року в зоні діяльності Волинської митниці ДФС з Німеччини від UKRAINE Hilfe LOBETAL (Нoffunungstaler Stiftung, Lobetal) на адресу

Нікопольського благодійного фонду «Нове життя» (53213, м.Нікополь,

АДРЕСА_2), згідно СМК від 28.05.2018 року, рахунку - проформи від 28.05.2018 року № НGТ 18-16 Nік, наказуМінсоцполітикивід04.07.2018року №965, автомобілем, реєстраційний номер В04120ВН/03321ХТ, переміщено гуманітарну допомогу: одяг, що був у використанні, взуття, предмети побутового вжитку, іграшки,меблі,сумки,медичнийматеріал,милиці,інвалідніколяски,ходунки,матраци, килими,дитячіколяски,велосипеди,спортивнийінвентар,загальною вагою 11 941 кг. Надалі, 31.05.2018 року, вказаний вище товар був доставлений у зону діяльності ОСОБА_2 митниці ДФС та на підставі єдиного уніфікованого документу СГД № ІІА110140/2018/000002 розміщений на тимчасове зберігання на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги. Відповідно до ч.2 ст.201 Митного кодексу, товари гуманітарної допомоги для

їх тимчасового зберігання з дозволу відповідного органу доходів і зборів можуть

розміщуватися на складах організацій - отримувачів гуманітарної допомоги. При

цьому, керівник організації - отримувача гуманітарної допомоги забезпечує ведення обліку товарів, що розміщуються на складі цієї організації та випускаються з нього в порядку, передбаченому для складів тимчасового зберігання. Згідно вимог ч.1 ст.204 МК України, загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів, тобто до 29.08.2018 року. Частиною 3 ст.204 МК України, строк тимчасового зберігання товарів, зазначений у частині першій цієї статті, за заявою власника або уповноваженої ним особи може бути продовжений (але не більше ніж на 30 днів) органом доходів і зборів, за дозволом якого товари були розміщені на складі. За заявою директора Нікопольського БФ «Нове життя» ОСОБА_1 від 28.08.2018 року № 117 строк тимчасового зберігання було продовжено на 30 календарних днів, однак, в порушення встановленого строку зберігання товару, гуманітарна допомога, розміщена на складі, згідно СГД № UА 110140/2018/00000, задекларована згідно ЕМД № UА110140/2018/008459 лише 10.10.2018 року. Посадова особа Нікопольського благодійного фонду «Нове життя» ОСОБА_1 пояснила, що порушення строку зберігання гуманітарної допомоги на складі відбулося у звязку із відсутністю дозвільного документу Міністерства екології та природних ресурсів України. Таким чином, ОСОБА_1 не вжила передбачених ч.4 ст.204 МК України заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання закінчився, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч.2 ст.469 МК України. Митниця не згодна з позовною заявою з наступних підстав. Частиною 4 ст.204 МК України визначено вичерпний перелік дій, які повинні бути вчинені з товарами до закінчення строку їх тимчасового зберігання, що знаходяться на тимчасовому зберіганні, а саме - вказані товари мають бути: 1) задекларовані власником або уповноваженою ним особою до відповідного митного режиму; або 2) передані власником або уповноваженою ним особою, утримувачем складу тимчасового зберігання, митного складу, організацією - отримувачем гуманітарної допомоги відповідному органу доходів і зборів для зберігання та/або розпорядження, відповідно до МК України; або 3) відправлені під митним контролем до інших органів доходів і зборів для їх подальшого митного оформлення; або 4) вивезені за межі митної території України. Граничний строк тимчасового зберігання під митним контролем, відповідно до ч.1 ст.204 МК України, становить 90 календарних днів. Однак, не зважаючи на закінчення граничного строку перебування товарів на тимчасовому зберіганні, ОСОБА_1 жодної із перелічених дій не вчинила. Під час розміщення товару на тимчасове зберігання ОСОБА_1 було ознайомлено з положеннями митного законодавства, що регламентують питання тимчасового зберігання товарів підприємством під митним контролем і відповідальність за порушення цих положень (ст.ст.201-206, 437-441, 468-485 МК України), про що свідчить її підпис на єдиному уніфікованому документі СГД № UA10140/2018/000002. Згідно з частиною 2 ст.459 МК України, суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. З огляду на вищевикладене, вважають, що вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи про порушення митних правил № 0024/11000/18, постанова ОСОБА_2 митниці ДФС винесена на законних підставах. Тому в задоволені адміністративного позову просять відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх обєднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи - позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є:

1) верховенство права;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі;

5) обовязковість судового рішення;

6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом;

8) розумність строків розгляду справи судом;

9) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалено судове рішення.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Як встановлено судом, 29.05.2018 року в зоні діяльності Волинської митниці ДФС з Німеччини від UKRAINE Hilfe LOBETAL (Нoffunungstaler Stiftung, Lobetal) на адресу Нікопольського благодійного фонду «Нове життя» (53213, АДРЕСА_1), згідно наказу Мінсоцполітики від 04.07.2018 року № 965, автомобілем, реєстраційний номер ВО 4120ВН/В03321ХТ, переміщено гуманітарну допомогу: одяг, який раніше перебував у використанні; взуття; предмети побутового вжитку; іграшки; меблі; сумки; медичний матеріал; милиці; інвалідні коляски; ходунки; килими; дитячі коляски; велосипеди; спортивний інвентар, загальною вагою 11 941 кг (а.с.9). 31.05.2018 року вказаний вище товар був доставлений у зону діяльності ОСОБА_2 митниці ДФС та на підставі єдиного уніфікованого документу СГД № UA 110140/2018/000002 був розміщений на тимчасове зберігання на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги.

Згідно вимог ч.1 ст.240 МК України, загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів.

19.12.2018 року щодо позивачки по справі ОСОБА_1 заступником начальника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0398/11000/18, якою визнано її винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі пятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн. (а.с.7-8, 10-11). Позивачку по справі фактично було звинувачено у невжитті заходів щодо декларування нею як власником товарів, які перебували на тимчасовому зберіганні під митним контролем.

Однак, в матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 від 08.06.2018 року вих.№ 67 до Мінсоцполітики про визнання вантажу гуманітарним (а.с.12). Згідно наказу Мінсоцполітики від 04.07.2018 року № 965, вантаж було визнано гуманітарним. 13.07.2018 року Директор Нікопольського благодійного фонду «Нове життя» Дніпропетровської області ОСОБА_1 надіслала заяву до Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, у якій просила надати висновок щодо безпеки для здоровя населення обєктів, що подаються на експертизу (а.с.18). Висновок від Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів було отримано 27.07.2018 року. Після отримання висновку було визначено чергового брокера, який, при заповненні декларації, повідомив, що необхідно було ще отримати висновок Міністерства екології. В звязку з цим позивачка ОСОБА_1 як директор благодійного фонду «Нове життя» надіслала листа до Міністерства екології та природних ресурсів з вимогою провести екологічну експертизу. На цей лист було надано відповідь 31.08.2018 року за № 7/4573-18, в якій Мінекології повідомило, що для надання висновку до міністерства необхідно надати інформацію про склад та походження відходів (зокрема, копію висновку торгово-промислової палати на визначення коду УКТ ЗЕД або рішення митниці). Лист відправлено з Києва 05.09.2018 року, згідно відмітки на конверті, отримано поштою 13.09.2018 року. 13.09.2018 року було подано заяву для визначення коду УКТ ЗЕД. Отримавши 19.09.2018 року коди на гуманітарний вантаж (а.с.24), БФ «Нове життя» у цей же день звернулося до Міністерства екології та природних ресурсів України з заявою про невідкладне проведення експертизи (а.с.20). Крім того, БФ «Нове життя» направило звернення до різних субєктів та установ, що мали б проконтролювати дотримання строків Мінекології. А саме: 19.09.2018 року направлено листи до депутата Верховної Ради ОСОБА_5 (а.с.23), депутата ВР ОСОБА_6 (а.с.21), премєра - міністра ОСОБА_7 (а.с.22). 04.10.2018 року директором департаменту екологічної безпеки та дозвільно-ліцензійної діяльності було надано вищевказаний висновок, який одразу ж надано брокерам для розмитнення гуманітарного вантажу. 10.10.2018 року вантаж було розмитнено. Однак, екологічний висновок вчасно від Мінекології позивачка отримати не змогла не з власної вини. З моменту звернення із заявою до часу отримання висновку минуло 60 днів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України, адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 489 МК України визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

Згідно вказаної статті, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи все вище наведене, суд не вбачає в діях позивачки ОСОБА_1 протиправних дій, направлених на порушення строків розмитнення гуманітарного вантажу.

Тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта власних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи ту обставину, що позивачка ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи загального захворювання безстроково і звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судовий збір компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.5-11, 15, 72-77, 79, 90, 122, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0398/11000/18 від 19.12.2018 року, винесену заступником начальника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3, стосовно ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України, за яке на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч пятсот) грн.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного адміністративного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4