Справа № 826/11834/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року у справі за позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 06 липня 2018 року № 2299/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру прав на нерухоме майно» та зобов'язати Міністерство юстиції України забезпечити виконання рішення у справі, яке набрало законної сили, шляхом здійснення протягом трьох робочих днів з дня набрання законної сили вказаним рішенням суду заходів щодо поновлення прав державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 - відновлення (розблокування) Державним підприємством «Національні інформаційні системи» доступу державного реєстратора.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року адміністративний позов Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, а також не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України, в якому зазначив, що апеляційна скарга відповідача є безпідставною та необгрунтованою, у зв'язку з чим просить залишити її без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Оскаржуване рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2018 року № 2106/7 було призначено проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з 18 червня 2018 року.

За наслідками проведення перевірки комісія Міністерства юстиції України склала довідку за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 02 липня 2018 року.

На підставі зазначеної довідки Міністерством юстиції України прийнятий наказ від 06 липня 2018 року № 2299/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру прав на нерухоме майно».

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У наказі Міністерства юстиції України від 18 червня 2018 року № 2106/7 про проведення камеральної перевірки позивача зазначено, що він прийнятий відповідно до ст. 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 та на підставі скарги ОСОБА_3 від 08 травня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав.

Положеннями ч. 4 ст. 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, згідно з п. 2 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990, здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України «Про звернення громадян», і обґрунтованих подань територіальних органів Мін'юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» камеральна перевірка - перевірка, що проводиться у приміщенні Міністерства юстиції України виключно на підставі даних Державного реєстру прав.

Згідно з п. 6 зазначеного Порядку камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін'юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін'юсту.

Частиною 2 ст. 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб'єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:

1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб'єкта державної реєстрації прав;

4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

5) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав.

Наказом Міністерства юстиції України від 06 липня 2018 року № 2299/5 було вирішено тимчасово блокувати доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру прав на нерухоме майно строк на 8 місяців.

Зазначений наказ також був прийнятий з посиланням на ст. 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990.

Підставою для прийняття такого наказу стало встановлення в ході проведення камеральної перевірки позивача порушення вимог законодавства в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень при прийнятті рішень про державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна за ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс» від 28 жовтня 2016 року №№ 32101279, 32103315 та внесення відповідних записів до Державного реєстру прав згідно заяв ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 жовтня 2017 року за реєстраційними номерами 19223604, 19224236.

Суд першої інстанції встановив, що повноваження зі здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав, на підставі ст. 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 Міністерство юстиції України отримало з 02 листопада 2016 року, а шляхи реалізації таких повноважень - лише з 30 грудня 2016 року.

Також суд першої інстанції зазначив, що вказані нормативно-правові акти не містять норм, які б передбачали право Міністерства юстиції України здійснювати моніторинг або проводити перевірки реєстраційних дій, вчинених державними реєстраторами або суб'єктами державної реєстрації прав до моменту набрання ними чинності.

Такі висновки суду першої інстанції повністю знайшли своє підтвердження. Так, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» був доповнений новими п. 10 ч. 1 ст. 2 та ст. 371 з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності». Вказаний Закон набув чинності з 02 листопада 2016 року.

У свою чергу ч. 4 ст. 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачала, що порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990, яка набула чинності 30 грудня 2016 року.

Міністерство юстиції України в апеляційній скарзі зазначає, що положеннями чинного законодавства не встановлені обмеження відносно Міністерства юстиції України на здійснення контролю реєстраційних дій, що були вчинені до 02 листопада 2016 року.

Разом з тим, відповідачем не було враховано, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Також Конституційний Суд України в рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

З урахуванням зазначеного, колегія судців погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно, для перевірки дотримання вимог законодавства в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень при прийнятті рішень про державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна за ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс» від 28 жовтня 2016 року №№ 32101279, 32103315 та внесення відповідних записів до Державного реєстру прав згідно заяв ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-Сервіс» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 жовтня 2017 року за реєстраційними номерами 19223604, 19224236 Міністерство юстиції України неправомірно застосувало процедуру, визначену ст. 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990, які набули чинності після прийняття таких рішень і внесення відповідних записів.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 19 червня 2018 року у справі №826/12868/17.

Також Міністерство юстиції України в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи та безпідставно зазначив про призначення перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за результатами моніторингу.

В мотивувальній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року дійсно міститься помилкове посилання на проведення моніторингу реєстраційних дій.

Разом з тим, така помилка у встановленні фактичних обставин справи судом першої інстанції не призвела до неправильного її вирішення та була усунута судом апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції констатує, що згідно з наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2018 року № 2106/7 камеральна перевірка у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 була призначена у зв'язку з надходженням скарги ОСОБА_3 від 08 травня 2018 року, а не за результатами моніторингу реєстраційних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Файдюк В.В.

Повний текст постанови виготовлено - 07.02.2019р.