Справа № 1740/1999/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/3072/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року (головуючого судді Щербакова В.В.) ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Рівне у справі №1740/1999/18 за позовом Приватного підприємства-фірми «Торгбуд-Сервіс» до Головного управління ДФС в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство-фірма «Торгбуд-Сервіс» 20.07.2018 звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС в Рівненській області в якому просить визнати протиправним та скасувати визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДФС в Рівненській області від 03.04.2018 за №627484/32785198 про відмову у реєстрації податкової накладної №174 від 17.06.2017, складеної Приватним підприємством-фірмою «Торгбуд-Сервіс» та зобов'язати зареєструвати податкову накладну №174 від 17.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС України у Рівненській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не подано, що не перешкоджає апеляційному перегляду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що не перешкоджає судовому розгляду. Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що Приватне підприємство-фірма «Торгбуд-Сервіс» зареєстроване Здолбунівською РДА Рівненської області як юридична особа в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на податковому обліку в Здолбунівському відділенні Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Рівненській області. Види діяльності позивача, зокрема: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основна), виробництво бетонних розчинів, готових для використання.

04.01.2017 між Приватним підприємством-фірмою «Торгбуд-Сервіс» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВДК КОМПАНІ» (Покупець) підписано договір поставки №БК04/01-1 (далі - Договір), предметом якого було зобов'язання Постачальником постачання бетону товарного, розчинів цементних різних марок, фундаментних блоків, піску та щебеню, портлендцемент різних марок та зобов'язання Покупця, оплатити та прийняти товар по кількості та цінах передбачених у видатковій накладні (аркуш справи 20).

17.06.2017 на виконання умов Договору від 04.01.2017 №БК04/01-1 Постачальником було поставлено до Покупця товар на суму 5935, 00 грн. з ПДВ, включаючи послуги доставки, що підтверджується видатковою накладною № 4991 від 17.06.2017, та позивачем було виписано податкову накладну №174 від 17.06.2017 та направлено для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних.

Проте, реєстрацію податкової накладної було зупинено, про що позивач отримав квитанцію від 13.07.2017 №, відповідно до якої зазначену податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567 (надалі - Критерії). За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3824, 49.41. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.

13.07.2017 позивач надіслав до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області таблицю даних платника податку, яка є додатком до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказаний документ прийнято 17.07.2017 за реєстраційним номером , що підтверджується квитанцією №2.

У зв'язку з тим, що після отримання таблиці даних платника податку, не було зареєстровано податкову накладну від 17.06.2017 №174, 30.03.2018 Приватним підприємством-фірмою «Торгбуд-Сервіс» було підготовлено та надано податковому органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції по податковій накладній від 17.06.2017 №174, реєстрацію якої зупинено. До даного повідомлення було надано копії документів для підтвердження реальності здійснення господарської операції.

03.04.2018 комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення №627484/32785198 про відмову у реєстрації податкової накладної від 17.06.2017 №174, з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме: договори, зокрема, зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури /інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузей специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, документи, що підтверджують відповідність продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

У графі «Додаткова інформація» зазначено, що платник проводить виготовлення та реалізацію бетону, однак не надано копії документів на придбання складових для виготовлення бетону, а саме: піску, відсіву та пластифікаторів. Зокрема відсутні копії документів на прихід зазначених компонентів: договори поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні. Крім того, платником податку не надано копію сертифікату відповідності бетону та пояснень стосовно проведеної операції, також відсутні копії розрахункових документів на придбання сировини (аркуш справи 16).

Вважаючи вказане рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що Підприємство надало контролюючому органу на його вимогу всі необхідні документи, які підтверджують зазначену у податкових накладних інформацію і які є цілком достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції правильними, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).

За вимогами пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема: наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Пунктами 13 - 14 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

01.01.2018 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» №2245-VIII від 07.12.2017, яким викладено у такій редакції: «Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України Кабінет Міністрів України постановою від 21 лютого 2018 року № 117 затвердив Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117).

Згідно із пунктом 2 цієї постанови платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України №2245-VIII від 07.12.2017 та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

За приписами пунктів 18, 20, 21 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Згідно з пунктом 3 Критеріїв оцінки платник податку у разі отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, а в перехідний період (з 01 квітня 2017 року до 01 липня 2017 року) у разі отримання квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі має право подати на розгляд Комісії ДФС інформацію за встановленою формою щодо: видів економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) платником податку; кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010), що на постійній основі постачаються (виготовляються) та/або придбаваються платником податку.

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки закріплює диференціацію документів, які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, залежно від встановленої відповідності податкової накладної тому чи іншому критерію.

Апеляційний суд вказує, що у квитанції від 13.07.2017 про зупинення реєстрації податкової накладної №174 від 17.06.2017 контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність таких податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3824, 49.41. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.

Позивачем було надіслано до контролюючого органу Таблицю даних платника податку, яка є додатком до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Дані такої таблиці в повній мірі пояснюють невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД і підтверджують, що позивач, здійснює постачання (виготовлення) товарів/послуг, зокрема, за кодами УКТ ЗЕД 3824, 49.41.

Однак комісією Головного управління ДФС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, незважаючи на таблицю даних платника податку, прийняту органами ДФС України, та на вказані повідомлення Приватного підприємства-фірми «Торгбуд-Сервіс» і додані до нього документи, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567; зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 754/30622 (чинним на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік).

Згідно із його пунктом 1 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567: для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами (пункт 2 Вичерпного переліку).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання контролюючим органом посилання на пункт 6 Критеріїв ризиковості платника податку, без наведення відповідного абзацу цього підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04 грудня 2018 року справа №821/1173/17, від 23 жовтня 2018 року справа №822/1817/18, ухвалі від 01 лютого 2019 року у справі №810/3938/18, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

13.07.2017 ППФ «Торгбуд-Сервіс» надіслало до Рівненської ОДПІ таблицю даних платника податку, яка є додатком до Критеріїв; вказаний документ прийнято 17.07.2017 за реєстраційним номером , що підтверджується квитанцією №2.

Як видно із пунктів 1 - 5 таблиці, Підприємство є виробником (постачальником) бетону (код УКТ ЗЕД 3824), для виготовлення якого використовує (придбаває): цемент (код УКТ ЗЕД 2523), щебінь (код УКТ ЗЕД 2517), пісок (код УКТ ЗЕД 2505), пластифікатор (код УКТ ЗЕД 3824 40 00 00 - добавки готові для цементів, будівельних розчинів або бетонів); крім того, воно здійснює перевезення вантажним автомобільним транспортом (КВЕД 49.41).

30.03.2018 з метою прийняття ДФС України рішення про реєстрацію податкових накладних позивач подав (повторно) на розгляд комісії контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковій накладні від 17.06.2017 за №174, реєстрація якої зупинена.

Контролюючому органу було надіслано документи, які стосуються поставок товарів (надання послуг) для ПП «ВДК КОМПАНІ», придбання цементу у ПАТ «Дікергофф Цемент Україна» (аркуш справи 61); разом з тим, не було надіслано документи щодо придбання інших компонентів для виготовлення бетону на що і звертав увагу контролюючий орган, однак такі були долучені в суді першої інстанції про придбання щебню, інших компонентів бетону (пісок, пластифікатор), щодо їхньої невідповідності нормам податкового законодавства скаржником не вказується.

Таким чином, враховуючи те, що податкова накладна видана в межах операцій, які є об'єктом оподаткування, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, враховуючи той факт, що продавець та покупець є платниками ПДВ, а також те, що податкова накладна надіслана для реєстрації у встановлений пунктом 201.10 статті 201 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкової накладної та суд не встановив обставин, які б перешкоджали видачі податкової накладної та прийняття рішення про її реєстрацію, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття оскаржених рішень, які прийняті без урахування всіх обставин, що мали суттєве значення для цілей прийняття оскаржених рішень, а також без урахування зазначених норм законодавства.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Також колегія суддів погоджується із оскаржуваним рішенням, що позивачем підтверджено належними доказами понесення витрат пов'язаних з правничою допомогою адвоката в межах цієї адміністративної справи в сумі 3010,00 грн. і вказаний розмір витрат на правничу допомогу адвоката підтверджується належними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, є співмірним з складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, а доводи скаржника в даній частині є не обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Рівненській області - залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2018 року у справі №1740/1999/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 08.02.2019