Справа № 2240/3420/18
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/3420/18
РІШЕННЯ

іменем України

01 лютого 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

за участю:секретаря судового засідання Музика Д.О. представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Тернопільській області в якій просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу від 27 червня 2018 року №ТР676/411/АВ/ТД-ФС в розмірі 111690,00 грн на ФОП ОСОБА_2 за порушення вимог частини 3 ст. 24 КЗпП України.

Позивач підставою позову зазначає порушення відповідачем вимог ст. 19 Конституції України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі продуктами харчування в неспеціалізованих магазинах "ІНФОРМАЦІЯ_1" у АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 зазначає, що 31.05.2018 на її адресу надійшов акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 24.05.2018 №ТР676/411/НД/АВ та вимога про надання/поновлення документів від 24.05.2018 №ТР/676/411/ПД. Позивач зазначає, що на виконання вимоги від 24.05.2018 нею надано повний пакет документів.

Позивач вказує, що 05.09.2018 на її адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження №57141331 від 04.09.2018 з примусового виконання постанови про накладення штрафу в розмірі 111690 грн управління Держпраці у Тернопільській області №ТП676/411/АВ/ТД-ФС від 27.06.2018.

Позивач стверджує, що у зв'язку з тим, що про існування вищевказаної постанови їй було невідомо, 07.09.2018 звернулась до начальника управління Держпраці у Тернопільській області з заявою про надання копії постанови та копій усіх матеріалів, на підставі яких проведене інспекційне відвідування, акта перевірки.

Позивач вказує, що ознайомившись з наданими документами, їй стало відомо, що постановою управління Держпраці у Тернопільській області №ТР676/411/АВ/ТД-ФС від 27.06.2018 на неї накладено штраф в розмірі 111690,00 грн, за порушення вимог частини 3 ст. 24 КЗпП України.

Позивач не погоджується з прийнятою постановою управління Держпраці у Тернопільській області про накладення штрафу №ТР676/411/АВ/ТД-ФС в розмірі 111690,00 грн, вважає її безпідставною та прийнятою з порушенням процедури, а тому з метою захисту своїх прав, звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача 08.11.2018 надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що за результатами проведеного заходу державного контролю (інспекційного відвідування) та аналізу наданих документів було складено акт інспекційного відвідування від 06.06.2018 №ТР676/411/АВ. Стверджує, що під час інспекційного відвідування виявлені порушення позивачем вимог частини 3 ст. 24 КЗпП України, а саме факт того, що позивач використовувала впродовж січня - квітня 2018 працю найманого працівника ОСОБА_3 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_2 без укладення трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У поданому відзиві представник відповідача також вказує, що розглянувши матеріали інспекційного відвідування, керуючись пп. 54 п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про зайнятість населення, уповноваженою особою було розглянуто справу про накладення штрафу за порушення законодавства про працю Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на позивача накладено штраф у розмірі 111690 грн до Державного бюджету України.

Представник відповідача у поданому відзиві також стверджує, що Головне управління Держпраці у Тернопільській області діяло лише в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законодавством України.

З підстав, викладених у відзиві, представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Справа розглянута за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, 28.01.2019 подав до суду клопотання в якому просив у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника управління Держпраці у Тернопільській області.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_2 23.12.2016 зареєстрована як фізична особа- підприємець, номер запису: 2 057517, види діяльності код КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); код КВЕД 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

На адресу управління Держпраці у Тернопільській області надійшов лист Бучацької райдержадміністрації Тернопільської області від 23.01.2018 №02-401 у якому зазначено, що за результатами проведеного у період з 7-13 березня 2018 року обстеження, виявлено найманого працівника без належного оформлення трудового договору в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_3 (арк. спр. 72).

З метою перевірки інформації викладеної у листі Бучацької райдержадміністрації Тернопільської області від 23.01.2018 №02-401 та довідки обстеження №17 від 13.03.2018 (арк. спр. 73) доданої до нього та поясненнями ОСОБА_3 від 13.03.2018, на підставі наказу управління Держпраці у Тернопільській області від 26.04.2018 №259, направлення від 26.04.2018 №4.1/035/112 проведено захід державного контролю (інспекційне відвідування) діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Під час проведення інспекційного відвідування 23-24 травня 2018 року у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" виявлено відсутність об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням та відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 24.05.2018 №ТР676/411/НД/АВ та надано вимогу про надання/поновлення документів від 24.05.2018 №ТР676/411/ПД, які направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 24.05.2018 №150 на адресу позивача. Інспекційне відвідування зупинено до 05.06.2018.

На виконання вимоги про надання/поновлення документів від 24.05.2018 №ТР676/411/ПД позивачем надані документи для перевірки (інспектування).

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування від 06.06.2018 №ТР676/411/АВ (арк. спр. 82-86) в якому зафіксовано порушення законодавства про працю, а саме встановлено, що під час здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 23.05.2018 у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований за адресою: АДРЕСА_3, виявлено особу - ОСОБА_3, без укладення трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

23.05.2018 ОСОБА_3 надала письмове пояснення, що працює продавцем у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" у ФОП ОСОБА_4 з 22.03.2018. Також повідомила, що з нею також у вказаному магазині працює продавцем ОСОБА_5, яка є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 згідно трудового договору.

У акті інспекційного відвідування також зафіксовано, що 13.03.2018 робочими групами №1 та №2 з питань легалізації заробітної плати та зайнятості населення району, проведено обстеження суб'єкта підприємницької діяльності, щодо виконання вимог законодавства у сфері праці (оформлення трудових відносин, виплата заробітної плати) та проведено обстеження магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", в якому виявлено ОСОБА_3, яка надала письмове пояснення голові робочої групи ОСОБА_6 в якому зазначила, що працює з січня 2018 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", який належить ОСОБА_2 Трудовий договір з нею має бути укладений в поточному місяці березні. Однак, як слідує із документів наданих для перевірки трудовий договір укладений лише у травні місяці.

У акті інспекційного відвідування зроблено висновок про порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме використання ФОП ОСОБА_2 впродовж січня - квітня 2018 праці найманого працівника ОСОБА_3 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_2, без укладення трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розглянувши матеріали інспекційного відвідування, керуючись пп. 54 п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про зайнятість населення, уповноваженою особою було розглянуто справу про накладення штрафу за порушення законодавства про працю Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на позивача постановою управління Держпраці у Тернопільській області від 27 червня 2018 року №ТР676/411/АВ/ТД-ФС накладено штраф у розмірі 111690 грн до Державного бюджету України.

Вважаючи вищевказану постанову відповідача протиправною, позивач, з метою захисту свої прав, звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 року №96 (далі - Положення № 96) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення № 96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Трудовим договором згідно ст. 21 КЗпП України є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату, забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбаченні законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасне на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше неї передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Трудовий договір укладається в письмовій формі (ст. 24 КЗпП України). При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

За ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики та адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №413 від 17 червня 2015 року "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:

- засобами електронного зв'язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису;

- на паперових носіях разом з копією в електронній формі;

- на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п'ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Статтею 29 Закону України №108/95-ВР від 24 березня 1995 року "Про оплату праці", встановлено, що при укладенні працівником трудового договору (контракту), власник або уповноважений ним орган доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок , строки виплати заробітної плати, підстави згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно з ч. 4 ст. 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи), визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. N 509 (надалі - Порядок N 509).

Відповідно до п. 2 Порядку N 509 штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади;

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Суд встановив, що оскаржуваною постановою управління Держпраці у Тернопільській області від 27 червня 2018 року №ТР676/411/АВ/ТД-ФС накладено штраф у розмірі 111690 грн до Державного бюджету України за використання ФОП ОСОБА_2 впродовж січня - квітня 2018 праці найманого працівника ОСОБА_3 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_2, без укладення трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1. договору оренди №9 від 01.04.2018 укладеного між ФОП ОСОБА_7 (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (Орендар), орендодавець зобов'язується надати орендарю майно, зазначене у п. 1.2. цього договору (торговий павільйон АДРЕСА_3), в тимчасове користування, а орендар зобов'язується сплачувати орендну плату в розмірі і в строки, зазначені в п. 3 цього договору (арк. спр. 15-16).

Розпорядженням ФОП ОСОБА_2 №27/04-2018-К від 27.04.2018 прийнято, зокрема, ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) на посаду продавця продовольчих товарів з оплатою в розмірі мінімальної заробітної плати, дата початку роботи - 01.05.2018 (арк. спр. 44).

27.04.2018 позивач подала до ДПІ у м. Хмельницькому повідомлення про прийняття працівників на роботу, в тому числі - ОСОБА_3 (арк. спр. 45).

Відповідно до квитанції №2 ДПІ у м. Хмельницькому від 27.04.2018 повідомлення про прийняття працівників на роботу отримано та прийнято 27.04.2018 (арк. спр. 46).

01.05.2018 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю (арк. спр. 47).

Також судом взято до уваги, що відповідно до пояснень ОСОБА_3 відібраних головним державним інспектором Управління Держпраці у Тернопільській області Клочко Іваном Ярославовичем 23.05.2018, ОСОБА_3 працювала в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_3 у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 (арк. спр. 98). Зазначене також підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) стосовно застрахованої особи ОСОБА_3, відповідно до яких ОСОБА_3 у березні-квітні 2018 року була працевлаштована у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, а у травні-червні 2018 року - у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Натомість орендні відносини у ФОП ОСОБА_2 магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" розпочалися з 01.04.2018, що підтверджується договором оренди №9 від 01.04.2018.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що станом на дату проведення посадовими особами відповідача інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 позивачем не було допущено порушень трудового законодавства, оскільки станом на 13.03.2018 трудові відносини між позивачем та ОСОБА_3 не розпочалися, а тому постанова управління Держпраці у Тернопільській області від 27 червня 2018 року №ТР676/411/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу на позивача в сумі 111690 грн. прийнята відповідачем без встановлення всіх обставин справи та без врахування наданих позивачем доказів, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в сумі 1762 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Тернопільській області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Тернопільській області - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Тернопільській області від 27 червня 2018 року №ТР676/411/АВ/ТД-ФС.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп. судових витрат за рахунок бюджетних призначень Головного управління Держпраці у Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 лютого 2019 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 29001 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2)
Відповідач:Головне управління Держпраці у Тернопільській області (вул. Шпитальна, 7, м.Тернопіль, 46006 , код ЄДРПОУ - 39777822)

Головуючий суддя О.О. Михайлов