Справа № 760/22588/16-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/862/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

за участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №10 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Снігура Романа Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2016 позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії інспектора роти №10 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Снігура Р.М. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 28.12.2016 о 22.30 за адресою а/д М-06 Київ-Чоп, 19 км;

- скасувати постанову інспектора роти №10 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Снігура Р.М. серія АР №743071 від 28.12.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.12.2016 о 22.20 він керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автомобільній дорозі Київ-Чоп, М 06, 19 км, та був зупинений уповноваженими посадовими особами патрульної поліції з підстав порушення ним вимог Правил дорожнього руху, а саме, здійснення керування автомобілем без ввімкнення ближнього світла фар в темну пору доби та відсутності при собі страхового полісу. В наступному на місці зупинки відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначене рішення відповідача, як суб'єкта владних повноважень, він вважає незаконним, вказуючи на порушення відповідачем вимог ст.ст. 245, 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та процедури її розгляду, забезпечення його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім цього позивач, серед іншого, звертає увагу на те, що відповідачем допущено порушення ст. 276 КУпАП, яка визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто, за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу, в той час як справа відносно нього була розглянута на місці зупинки автомобілю.

Позивач в судове засідання не прибув, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про місце, дату і час судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву, пояснень не надали.

З огляду на наявність даних про належне повідомлення учасників справи про дату і час судового засідання, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи у їх відсутності на підставі наявних у ній доказів, оскільки за наведених обставин неявка учасників справи відповідно до вимог ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2016 о 22.20 позивач, ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автомобільній дорозі Київ-Чоп, М-06, 19 км, де був зупинений уповноваженими посадовими особами патрульної поліції з підстав порушення ним Правил дорожнього руху.

На місці зупинки відповідачем, інспектором роти №10 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Снігур Р.М., відносно позивача розглянуто справу про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду справи відповідач виніс постанову серія АР №743071 від 28.12.2016, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до зазначеної постанови відповідач серед іншого встановив, що позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, 28.12.2016 о 22.20 на автодорозі Київ-Чоп М-06, 19 км, не мав при собі страхового полісу, чим порушив п. 2.1 ґ) Правил дорожнього руху.

Вказані дії позивача відповідач кваліфікував за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою передбачено склад адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона якого включає, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Позивачем оспорюється винесена відповідачем постанова як незаконна, з огляду на порушення останнім вимог ст.ст. 245, 276, 278, 279 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та процедури її розгляду, забезпечення прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП, розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу.

Позивач вказує серед іншого на те, що його не було у повному обсязі ознайомлено з правами та обов'язками під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не заслухано його пояснень, не вирішено клопотання, зокрема, щодо надання для ознайомлення доказів вчинення правопорушення.

Частиною першою ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі змісту ст. 288 КУпАП, ст.ст. 19, 20 КАС України слідує, що рішення, дія чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення встановлений розділом IV КУпАП.

Положеннями КУпАП визначено органи (посадові особи), уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, порядок їх розгляду.

Пунктами 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено склад адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона якого полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

За ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені частинами першою, другою і четвертою статті 126 покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у пункті 1 розділу ІІІ, пунктах 1-2 розділу ІV передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до положень частини другої статті 283 КУпАП, постанова, серед іншого, повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, в т.ч., про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати.

Відповідно до вимог пункту 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та ст. 278 КУпАП, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Положеннями ст. 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед іншого, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно частин другої та третьої ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, дотримання вимог закону, якими визначено порядок та ін. процесуальні питання розгляду справи про адміністративне правопорушення є необхідною умовою законності прийнятого за результатами її розгляду рішення. Таке рішення не може бути визнане законним, якщо порушення закону, допущене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було істотним та призвело до ущемлення прав та інтересів учасника справи. Не може бути визнане обґрунтованим рішення, прийняте без урахуванням усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд знаходить позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови обґрунтованими.

Порушення закону при розгляді справи, про допущення яких відповідачем стверджує позивач, зокрема, неповнота з'ясування обставин справи та незабезпечення можливості користуватися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, внаслідок порушення процедури її розгляду, визнаються судом істотними порушеннями положень закону, які порушують законні права та інтереси позивача.

Згідно правил установлених ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відзиву на позовну заяву відповідачем не надано, як не подано і жодного доказу на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин оскаржувана постанова не може бути визнана законною, оскільки відповідачем на надано доказів, які підтверджують правомірність прийнятого ним рішення, а доводи позивача про порушення закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо неповноти з'ясування обставин справи та незабезпечення можливості користуватися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, визнані судом істотними порушеннями положень закону, які порушують законні права та інтереси позивача.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, суд знаходить їх безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях законодавства, якими урегульовано спірні правовідносини.

Можливість відповідача діяти у такий спосіб витікає з приписів ст. 276 КУпАП.

Стаття 276 КУпАП в частині першій передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Офіційне тлумачення зазначеної норми надано в Рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2015 від 26.05.2015, згідно якого, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Отже, у даному випадку з боку відповідача не мало місця порушення вимог ст. 276 КУпАП, як про це стверджується відповідачем.

Таким чином позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу задоволенню не підлягають, оскільки визнаються судом необґрунтованими.

Частиною першою ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене позов належить задовольнити частково, в частині скасування постанови відповідача, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, в задоволенні решти вимог належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-9, 19-20, 72-78, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 /АДРЕСА_1/ до інспектора роти №10 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Снігура Романа Миколайовича /03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9/, третя особа: Департамент патрульної поліції /03680, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3/, про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 7430714 від 08.12.2016, винесену інспектором роти №10 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Снігурем Романом Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 22.01.2019.

Суддя В.В. Лазаренко