Справа № 200/11327/18-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року справа №200/11327/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронова Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2018 року у справі № 200/11327/18-а (головуючий І інстанції Логойда Т. В., повний текст складений 6 грудня 2018 року у приміщенні суду вул. Добровольського, 1, м. Слов'янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання незаконною бездіяльності та стягнення одноразової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-позивач, ОСОБА_3.) звернувся Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі-відповідач, Фонд) в якому просив:

- визнати незаконною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про несплату на користь ОСОБА_2 нарахованої одноразової допомоги в сумі 25796,07 грн після встановлення 23.09.2014 року стійкої втрати 5% професійної працездатності по травмі, яка сталася 08.06.2014 року;

- стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_3 нараховану одноразову допомогу в сумі 25796,07 грн після встановлення 23.09.2014 року стійкої втрати 5% професійної працездатності по травмі, яка сталася 08.06.2014 року (а.с. 3-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2018 року позов - задоволено (а.с. 52-55).

Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_3 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 25796,97 грн.

Стягнуто з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_3 одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 25796,97 грн.

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2018 року. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позивач з 1 вересня 2014 року перебуває на обліку в Костянтинівському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області і йому виплачувалися щомісячні страхові виплати по страховому випадку, що стався 27 квітня 2011 року, виплату яких припинено з 1 серпня 2015 року у зв'язку із закінченням терміну дії довідки МСЕК. На підставі відповідних постанов, які отримані у лютому 2015 року, Відділенням виплачуються щомісячні страхові виплати по страховому випадку, що стався 8 червня 2014 року. В липні 2017 року позивачу виплачена заборгованість по щомісячним страховим виплатам по страховому випадку, який стався 27 квітня 2011 року, за період червень-серпень 2014 року. Костянтинівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплату одноразової допомоги ОСОБА_3 по страховому випадку, який відбувся 08 червня 2014 року не здійснювало. Страхову справу потерпілого ОСОБА_3 Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки передано до Костянтинівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у липні 2017 року відповідно до акту прийому передачі від 30 червня 2017 року № 13. Всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 представник відділення Фонду у Центрально-міському районі м. Горлівки не був присутній на засіданні МСЕК, та не мав можливості виразити свою думку щодо встановлення відсотків втрати професійної працездатності потерпілому ОСОБА_3 з урахуванням вже існуючої довідки МСЕК по першій травмі. Зауважує, що при проходженні МСЕК 23 вересня 2014 року за травмою 2014 року необхідно було врахувати той факт, що потерпілий вже отримує щомісячні страхові виплати, та має встановлений відсоток втрати професійної працездатності по травмі 2011 року у розмірі 10%. Даний факт підтверджується довідкою МСЕК від 15 травня 2018 року № 0048890, де потерпілому ОСОБА_3 встановлено відсотки втрати професійної працездатності по кожному виду травми окремо, але в єдиній довідці МСЕК. Вважає, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки постанова від 28 листопада 2014 року № 0512/56504/56504.1/15 про призначення позивачу одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності по травмі, яка сталася 08 червня 2014 року, в сумі 25796,07 грн., винесена неправомірно. Але в силу технічної неможливості, у зв'язку з припиненням діяльності вказаного відділення Фонду, винести постанову про скасування постанови про призначення одноразової допомоги не уявляється можливим (а.с. 59-62).

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним, обгрунтованим і винесеним у відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Вважає, що апелянт не наводить нових доводів непогодження з оскаржуваним рішенням суду (а.с. 79) .

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, заслухав суддю - доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, та наданого відзиву, встановив наступне.

27 квітня 2011 року о 16 год. 30 хв. з позивачем під час роботи гірничим майстром на ДП «Артемвугілля» СП «Шахта ім. Румянцева», стався нещасний випадок, внаслідок чого він отримав ушкодження, про що було складено акт форми Н-1 від 03 травня 2011 року № 10 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, та акт форми Н-1 від 17 липня 2012 року № 10-ДР про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 11 липня 2012 року серії 10 ААА № 120822 та виписки із акту огляду МСЕК від 10 липня 2013 року серії 10 ААА № 247370 ОСОБА_3 було встановлено 10 % стійкої втрати професійної працездатності (а.с. 8).

Відповідно до постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки від 10 серпня 2012 року № 0512/56504/6 ОСОБА_3 призначено одноразову допомогу у зв'язку із стійкою втратою професійної працездатності в сумі 33932,52 грн (а.с 11).

Вказану допомогу позивачу виплачено, що сторонами не заперечується.

08 червня 2014 року з ОСОБА_3 під час роботи на тому ж підприємстві стався другий нещасний випадок, внаслідок чого він отримав ушкодження, про що було складено акт форми Н-1 від 13 червня 2014 року № 5 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (а.с. 12).

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 244088 від 23 вересня 2014 року позивачу було встановлено 5% втрати професійної працездатності безстроково (а.с. 13).

По травмі, яка сталася 08 червня 2014 року постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки від 28 листопада 2014 року № 0512/56504/56504.1/15 на підставі ст.ст. 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» позивачу призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 25796,07 грн (а.с. 14).

Вказану одноразову допомогу позивачу виплачено не було, що сторонами не заперечується.

Відповідно до інформації зазначеної у довідці від 13.11.2014 року № позивач є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 21).

На час отримання нещасних випадків на виробництві позивач перебував на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки.

З 1 вересня 2014 року позивач перебуває на обліку в Костянтинівському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (не є юридичною особою).

07 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про надання інформації щодо проведення страхових виплат, на що отримав відповідь від 15 червня 2018 року № 01-03/1039 в якій зазначена загальна інформація щодо страхових виплат, а саме перебування ОСОБА_3 на обліку у відповідача, час призначення страхових виплат (а.с. 17).

На звернення до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про виплату одноразової допомоги в сумі 25796,07 грн, на що отримав відповідь від 22 серпня 2018 року № Ш-01-04/19-203, в які повідомлялося, що у зв'язку із ситуацією, що склалася на території Донецької та Луганської областей у 2014 році відділення Фонду не мало можливості перерахувати призначені страхові виплати потерпілому. Виплата не здійснювалася у зв'язку з відсутністю чіткого трактування щодо розміру призначеної допомоги по другому ушкодженню здоров'я, оскільки при огляді МСЕК 23 вересня 2014 року позивачу як потерпілому не було встановлено сукупний відсоток втрати професійної працездатності по двом страховим випадкам, які сталися на одному підприємстві (п.1.6 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, що затверджений наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22 листопада 1995 року № 212, п. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції до 01 жовтня 2017 року). Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК серії АБ № 0048890 від 15 травня 2018 року позивачу встановлено сукупний відсоток втрати професійної працездатності по двох страхових випадках (27 квітня 2011 року та 08 червня 2014 року) у розмірі 10 %, але огляд проведено повторний, тому прийняти вказану виписку з акту огляду МСЕК для розрахунку одноразової допомоги, яка мала бути призначена у вересні 2014 року, є неможливим, тим більше. Що збільшення відсотка втрати професійної працездатності не вбачається (а.с. 18-20).

Фактично відповідач відмовив позивачу в задоволенні його заяви про виплату одноразової допомоги в сумі 25796,07 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо невиплати ОСОБА_3 нарахованої одноразової допомоги в сумі 25796,07 на підставі постанови від 28 листопада 2014 року № 0512/56504/56504.1/15.

З 1 січня 2015 року набув чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII, яким Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» викладено в новій редакції, згідно з якою він став називатися Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п.п. 4 та 5 розд. VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

Згідно з ч. 3 ст. 8 вказаного Закону робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд вважає, що до відповідача у справі перейшли обов'язки стосовно виплати позивачу одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності, яка була призначена постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки від 28 листопада 2014 року № 0512/56504/56504.1/15, що відповідачем не заперечується.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Станом на час винесення постанови, щодо невиконання якої звернувся позивач, вказаний Закон, як зазначалося, був викладений в іншій редакції, відповідно до якої він мав назву Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Статтею 21 вказаного Закону передбачені, зокрема, виплати, які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків до яких належить одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності.

Встановлено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи йому соціальні виплати.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції, яка була чинною на час винесення постанови, щодо невиконання якої звернувся позивач, у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду.

Статтею 40 вказаного Закону, яка визначала строки проведення страхових виплат, було передбачено, що одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Належні суми страхових виплат, що з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Аналогічні положення містяться в Законі України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Зокрема, ст. 47 вказаного Закону встановлено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Позивачу як потерпілому постановою від 28 листопада 2014 року № 0512/56504/56504.1/15 призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності.

Вказана постанова на сьогодні є чинною, а отже підлягає виконанню.

Проте, свій обов'язок щодо виплати такої допомоги суб'єкт владних повноважень у встановлений строк не виконав.

Суд звертає увагу, що Порядком встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, що затверджений наказом Міністерства охорони здоров'я України 05 червня 2012 року № 420 (далі-Порядок № 420) врегульовано механізм встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків .

Відповідно до п. 1.8 Порядоку № 420 ступінь втрати професійної працездатності при повторних нещасних випадках на виробництві або нових професійних захворюваннях визначається за наслідками кожного з них окремо, незалежно від того, виникли вони в період роботи в одного роботодавця чи різних роботодавців.

З виписки з акту МСЕК від 15 травня 2018 року вбачається, що позивачу встановлено втрату працездатності 5% по трудовому каліцтву, що сталося 27 квітня 2011 року, і 5% по трудовому каліцтву, що сталося 08 червня 2014 року (а.с. 15).

Відтак, втрата працездатності по трудовому каліцтву по другому страховому випадку залишилася на тому самому рівні - 5%, що правильно було зазначено в постанові від 28 листопада 2014 року № 0512/56504/56504.1/15 про призначення одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 25796,07 грн. Зменшення ж розміру втрати працездатності по першому трудовому каліцтву порівняно з розміром, який було встановлено раніше (10%), свідчило про покращення працездатності позивача. Зазначені обставини і обставини, що викладені у вказаній постанові, та її висновки постанови не суперечили вимогам законодавства, як помилково вважає апелянт.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб'єкт владних повноважень у встановлений строк не виконав обов'язок щодо виплати позивачу як потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності, тому порушені права позивача підлягають відновленню, шляхом визнання протиправною бездіяльності Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо невиплати йому такої допомоги зі стягненням її з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2018 року у справі № 200/11327/18-а за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання незаконною бездіяльності та стягнення одноразової допомоги - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 6 грудня 2018 року у справі № 200/11327/18-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 13 лютого 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова