Справа № 1340/4465/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4465/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) 27.09.2018 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - уповноважена особа Фонду, відповідач). Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, повної інформації стосовно всієї гарантованої суми, належної до виплати ОСОБА_1;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо належного ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) рахунку НОМЕР_2 з коштами у сумі 6137,69 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.06.2018 Апеляційний суд Львівської області підтвердив законність рішення Сихівського районного суду м. Львова № 464/1933/17 від 06.11.2017 про протиправність дій ПАТ «Банк Михайлівський» щодо визнання перерахунку коштів в сумі 6000 грн. на рахунок позивача нікчемним. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення ОСОБА_1 до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та з метою належного захисту своїх прав просить суд зобов'язати відповідача внести зміни та доповнення до рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку НОМЕР_2 належного позивачу в сумі 6137,69 гривень.

Відповідач позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 20-22), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказує, що визнання протиправними дій ПАТ «Банк Михайлівський» щодо визнання перерахунку 6000 грн. на рахунок позивача нікчемним не має за собою наслідком дійсність правочину, нікчемність якого встановлена уповноваженої особи Фонду. Зазначає, що позивач не надав доказів порушення його прав уповноваженою особою Фонду.

Суд з'ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до постанови Національного банку України від 22.12.2015 № 217/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» був визнаний проблемним та віднесений до категорії із запровадженням особливого режиму контролю за діяльністю банку.

18.04.2016 ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» уклали договір № 980-034-000223300, згідно з яким позивач передав ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» грошові кошти в розмірі 6000 грн. терміном до 17.10.2016, а ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язувалось повернути ОСОБА_1 кошти та виплатити проценти в розмірі 34,78% річних після утримання податку з таких процентів. Договір передбачав, що кошти та проценти повертаються ОСОБА_1 у безготівковій формі на рахунок, відкритий на його ім'я в ПАТ «Банк Михайлівський». На виконання умов договору ОСОБА_1 на підставі платіжного доручення № 4025707 від 18.04.2016 вніс на рахунок ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 6000 грн. Відповідно до повідомлення ПАТ «Банк Михайлівський» від 31.01.2017 №ЗГ1/14203, 19.05.2016 банк здійснив переказ коштів (транзакцію) ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 6000 грн. та 137,69 грн., всього 6137,69грн., з призначенням платежу - повернення коштів та оплата процентів за договором №980-034-000223300 від 18.04.2016 на банківський рахунок, що належить ОСОБА_1 Ці обставини встановлені в рішенні суду по справі №464/1933/17 (розглядалася в порядку цивільного судочинства за участі тих самих сторін), що набрало законної сили, та на підставі частини четвертої статті 78 КАС України не потребують доказування у цій справі.

З 23.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію. Національний банк України 12.07.2016 за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалив рішення №124-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». З 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський».

Уповноважена особа Фонду за період дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» здійснила перевірку правочинів (у томі числі договорів) на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними; наказом № 42/1 від 01.06.2016 затверджені висновки комісії (викладені в акті № 3 від 01.06.2016) щодо нікчемності перерахування коштів на рахунки, в тому числі і ОСОБА_1 (а.с. 33, 37, 38).

ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання протиправними дій відповідача по визнанню перерахунку 6000 грн. нікчемним; стягнення з відповідача суму вкладу та відсотки згідно з умовами договорів №980-034-000223300, №К980-034-000223300 у розмірі 6137,69 грн. Рішенням № 464/1933/17 від 06.11.2017 суд задовольнив позов ОСОБА_1, визнав протиправними дії ПАТ «Банк Михайлівський» по визнанню перерахунку 6000 грн. нікчемним, стягнув з ПАТ «Банк Михайлівський» на користь ОСОБА_1 суму вкладу та відсотки згідно з умовами договору №980-034-000223300 у розмірі 6137,69 грн. та 640 грн. судового збору.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» оскаржила заочне рішення суду в апеляційному порядку. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 01.06.2018 заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06.11.2017 в частині стягнення з ПАТ «Банк Михайлівський» на користь ОСОБА_1 суми вкладу та відсотків згідно з умовами договору №980-034-000223300 у розмірі 6137,69 грн., а також судового збору в сумі 640 грн. скасовано; ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги, в решті рішення залишено без змін. Частково скасовуючи рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06.11.2017, суд апеляційної інстанції зазначив, що на момент ухвалення рішення у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, а це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, важливою обставиною є те, що суд при прийнятті рішення у справі №464/1933/17 на підставі Закону України від 15 листопада 2016 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» визнав належні ОСОБА_1 кошти в сумі 6137,69 грн. вкладом в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які підлягають відшкодуванню в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Суд визнав протиправними дії ПАТ «Банк Михайлівський» щодо визнання перерахунку цих коштів ОСОБА_1 нікчемним, а щодо способу повернення банком цих коштів вкладнику суд вказав, що стягнення таких коштів можливе лише в спосіб, передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи Фонду з вимогою включити до переліку рахунків вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, відомостей про його рахунок; листом від 26.07.2018 № 2607.18/03-вих отримав відповідь про те, що рішення Сихівського районного суду міста Львова не є достатньою правовою підставою для включення інформації про заявника до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлює Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VІ (далі - Закон № 4452-VІ, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 4452-VІ Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Основним завданням Фонду, відповідно до частини першої статті 4 Закону №4452-VІ є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Частиною другою цієї статті визначено, що на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює функції, зокрема:

- веде реєстр учасників Фонду;

-здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

- здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

За приписами статті 26 Закону № 4452-VІ Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Стаття 2 Закону № 4452-VІ дає визначення термінів:

- вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (пункт 3);

- вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (пункт 4);

- уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17).

19.11.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016 № 1736-VІІ. Цим Законом розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено пунктом 15 такого змісту:

"15. До вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників".

Статтею 27 Закону № 4452-VІ встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами:

уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 12, пункту 13 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 09.08.2012 № 14 затвердила Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення №14, у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 № 823). Пункт 6 розділу ІІ Положення № 14 містить такі норми:

уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 4 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 5 до цього Положення;

3) переліки рахунків за формою, визначеною у додатку 6 до цього Положення:

за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Абзацом 15 пункту 6 розділу ІІ Положення № 14 визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.

Зміни та/або доповнення до переліків надаються неплатоспроможним банком до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Статтею 36 Закону № 4452-VІ врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації: З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (частина перша). Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя).

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 4452-VІ Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно з пунктами 1,2 частини другою статті 46 Закону № 4452-VІ з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Стаття 45 Закону № 4452-VІ визначає, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону № 4452-VІ протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Суд також враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 по справі №910/24198/16 висловила таку правову позицію:

« 68. Згідно із частинами першою та другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів банку, зокрема, забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

69. За результатами цієї перевірки виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи Банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

70. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу Банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів Банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також наступають для сторін в силу вимог закону. Наказ Банку не є підставою для застосування таких наслідків, тому не може вважатись одностороннім правочином, адже він не є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків ані у Банку, ані у іншої сторони правочину, віднесеного наказом до нікчемних. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом Банку як суб'єкта господарювання, виданим керівником Банку в межах своїх повноважень».

Здійснюючи правову оцінку аргументів сторін та долучених до матеріалів справи доказів суд керується такими міркуваннями:

18.04.2016 ОСОБА_1 на підставі договору № 980-034-000223300 сплатив ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 6000 грн. Відповідно до умов цього договору ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язувався повернути кошти та виплатити проценти в розмірі 34,78% річних після утримання податку з таких процентів; кошти та проценти повертаються у безготівковій формі на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський».

19.05.2016 ОСОБА_1 отримав на банківський рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» переказ коштів від ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» в сумі 6137,69 грн. з призначенням платежу «повернення коштів та оплата процентів за договором №980-034-000223300 від 18 квітня 2016 року».

Ці кошти в силу приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016 № 1736-VІІ прирівнюються до вкладу, а отже - ОСОБА_1 прирівнюється до вкладника ПАТ «Банк Михайлівський».

Дії відповідача щодо визнання правочину (зарахування коштів в сумі 6137,69 грн. на рахунок ОСОБА_1) в судовому порядку визнано протиправними.

Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постановах від 11.04.2018 у справі № 910/12294/16, від 04.07.2018 у справі № 819/353/16 про те, що наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу. Звідси права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Пунктом 1 частини другої статті 27 Закону № 4452-VІ визначено повноваження уповноваженої особи Фонду на формування переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Таким чином, на переконання суду, відповідач повинен був включити відомості про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визначити суми, що підлягають відшкодуванню. Цей обов'язок уповноважена особа Фонду не виконала через протиправне визнання переказу коштів (трансакції) 19.05.2016 в сумі 6137,69 грн. на рахунок позивача нікчемним. Попри те, що суд визнав такі дії відповідача протиправними, а ОСОБА_1 просив уповноважену особу ФГВФО Волкова О.Ю. внести відповідні зміни та доповнення у відповідний перелік, проте відповідач цього не зробив. Суд кваліфікує цю поведінку відповідача як протиправну бездіяльність, що порушує права ОСОБА_1, тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання бездіяльності уповноваженої особи Фонду протиправною слід задовольнити.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, - тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Абзацом 15 пункту 6 розділу ІІ Положення № 14 визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.

З огляду на це суд дійшов висновку, що ефективним способом судового захисту прав ОСОБА_1 є спонукання (зобов'язання) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку НОМЕР_2, належного ОСОБА_1, з коштами в сумі 6137,69 грн.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд зауважує, що в резолютивній частині рішення вживає формулювання, що не є ідентичними до сформульованих в прохальній частині позову, проте це жодним чином не впливає/змінює висновок суду щодо обґрунтованості позову ОСОБА_1 Такі дії суду мають на меті чітке визначення способу захисту порушених прав позивача та усунення непорозумінь на стадії виконання судового рішення.

З огляду на висновки суду про задоволення позову та встановлені КАС України правила розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача; в контексті положень частини першої статті 139 КАС України судові витрати слід стягнути з органу (ФГВФО), що призначив уповноважену особу реалізовувати владні управлінські функції в спірних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

задовольнити адміністративний позов повністю.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо невключення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформації щодо ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) та його вкладу в сумі 6137,69 грн.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (01032, місто Київ, б-р Тараса Шевченка, буд. 35) включити дані про рахунок НОМЕР_2 з сумою коштів 6137,69 грн. (шляхом внесення відповідних змін/доповнення), що належить ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1), до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вул. Січових Стрільців, буд 17; ідентифікаційний код 21708016) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.