Справа № 0440/5698/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
05 листопада 2018 року Справа № 0440/5698/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили, -
26.02.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до розгляду у порядку підготовчого провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Позивач ОСОБА_4, з 07 листопада 2015 року по 26 червня 2018 року проходив службу інспектором роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, мав звання лейтенант поліції.
Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23 червня 2018 року № 623 о/с ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції з 26 червня 2018 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію». З наказом від 23 червня 2018 року № 623 о/с ознайомлений 02 липня 2018 року.
З наказом про реорганізацію, а саме, як зазначає позивач, скорочення посади інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України останнього не ознайомлювали.
При цьому позивач зазначив, що посада, на яку йому пропонувалось переміститись, не є рівнозначною з попередньою.
ОСОБА_4 не було повідомлено про наступне вивільнення персонально не пізніше ніж за два місяці з посади інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що передбачено ст. 68 ЗУ «Про Національну поліцію».
Позивач зазначає, що, станом на 13 червня 2018 року в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було багато вакантних посад інспекторів, які не були запропоновані останньому.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач також зазначив, що листом від 13 червня 2018 року за вих. № 5764/41/19/01-2018 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, просило Первинну професійну спілку «Правозахисники країни», членом якої є ОСОБА_4, погодити звільнення останнього зі служби в поліції.
Листом від 18 червня 2018 року Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» відмовила Управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в погодженні звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції, оскільки, як зазначає останній, у Профспілки на час розгляду листа (подання) про звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції та надання на нього відповіді, відсутня інформація про запропоновані вакантні посади в УПП в Дніпропетровській області, в тому числі про запропоновані вакантні посади за відповідною професією, спеціальністю, кваліфікацією чи званням та інше, та з інших підстав викладених в листі.
Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України отримало лист-відмову Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» 25 червня 2018 року, а наказ про звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції видано 23 червня 2018 року, тобто раніше ніж було отримано відповідний лист погодження звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції.
При цьому, позивач - ОСОБА_4, своє незаконне звільнення зі служби в поліції пов'язує з поганим відношенням з боку керівництва до останнього.
На підставі викладеного вище, позивач вважає оскаржуваний наказ від 23 червня 2018 року № 623 о/с протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, а його таким, що підлягає поновленню на посаді.
Повноважний представник відповідача щодо задоволення позовної заяви заперечував, в судових засіданнях просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, виклавши свою позицію у відзиві на позовну заяву від 07.09.2018 року, відповідно до якого зазначив наступне.
Наказом ДПП від 21.01.2016 № 9 о/с позивач призначений на посаду інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Дніпрі ДПП.
Наказом Національної поліції від 08.12.2017 Р. № 1265 затверджений Перелік змін у штатах Національної поліції, відповідно до якого Управління патрульної поліції в м. Дніпрі перейменовано на Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.
Наказом ДПП № 623 о/с від 23.06.2018 позивача ОСОБА_4, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) звільнено зі служби в поліції з 26.06.2018 р.
Наказом НПУ від 25.04.2018 № 420 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції» посада, яку займав позивач була скорочена. У зв'язку з цим, на виконання вимог вказаної правової норми, 26.04.2018 р. позивачу - ОСОБА_4 було запропоновано підписати попередження про скорочення його посади.
При цьому, повноважний представник відповідача, у поданому відзиві від 07.09.2018 р., зазначає, що одночасно ОСОБА_4 було запропоновано декілька посад інспекторів (тобто рівнозначних посад) на вибір, та роз'яснено, що для призначення на запропоновані посади позивачу необхідно скласти відповідний рапорт.
Однак, від підписання попередження про скорочення посади ОСОБА_4, а також від написання рапорту про бажання зайняти одну із запропонованих посад останній відмовився, про що було складено відповідний акт.
Так, у зв'язку з відмовою позивача від запропонованих посад, враховуючи встановлену законодавством обов'язковість його згоди для призначення на нову посаду, ОСОБА_4, на виконання вимог ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» було звільнено з дотриманням всіх передбачених чинним законодавством процедур.
Водночас, повноважний представник відповідача зазначає, що список посад, передбачених штатним розписом Управління, долучений позивачем ОСОБА_4 до позовної заяви, містить перелік саме тих посад, які були скорочені відповідним наказом. Відтак, зазначені посади за даних обставин не могли бути запропоновані позивачу.
Вказаний список містить в собі посаду інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління із зазначенням прізвища особи, яка цю посаду обіймає, а саме: ОСОБА_4, з якої, позивача згодом було звільнено у зв'язку із скороченням.
Щодо посилання позивача на ту обставину, що наказ про його звільнення було видано без погодження з профспілковою організацією, повноважний представник відповідача зазначив, що, відповідно до з ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників) (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 пп. 2 , 3 ст. 41 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, і коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Відтак, чинне законодавство не зобов'язує відповідача погоджувати з профспілкою звільнення своїх співробітників у випадку скорочення штатів або проведення організаційних заходів.
На підставі викладеного вище, повноважний представник відповідача вважає, що звільнення позивача ОСОБА_4 зі служби в поліції здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, а вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу ДПП №623 о/с від 23.06.2018 р., поновлення на службі є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.
Повноважний представник відповідача зазначає, що позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від позовної вимоги про скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції, та поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, відтак задоволенню не підлягає також.
На підставі зазначеного вище, повноважний представник відповідача просить суд у задоволенні предявлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Відповідно до акту про відмову від запропонованих на вибір чотирьох посад від 26 квітня 2018 року, ОСОБА_4, нібито, відмовився від написання рапорту на запропоновані на вибір йому чотирьох посад інспектора взводу № 1 роти № 4 (батальйону № 1, батальйону № 2, батальйону № 3, батальйону № 4) управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
При цьому, в поданій відповіді на відзив від 14.09.2018 р. зазначено, що в акті не зазначено, які чотири посади ОСОБА_4 було запропоновано.
Відповідно до акта, ОСОБА_4 роз'ясненні всі наслідки не написання рапорту на запропоновану посаду, та не написання повідомлення.
На підставі зазначеного вище, у відповіді на відзив від 14.09.2018 р., було зазначено, що ОСОБА_4 не відмовлявся від підписання попередження про скорочення посади інспектора, яку обіймає останній, так як ОСОБА_4 не було надано зазначене попередження, а було запропоновано написати це попередження власноручно.
При цьому, станом на 13 червня 2018 року в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було багато вакантних посад інспекторів, які не були запропоновані ОСОБА_4
Повноважний представник позивача зазначає, що в жодному із документів (наказом) не зазначено, що саме посада, яку займав ОСОБА_4 скорочується, що має важливе значення для встановлення цього, оскільки на момент звільнення в Департаменті патрульної поліції Національної поліції України було багато вакантних посад інспекторів.
Суд зазначає, що будь-яких заяв, клопотань чи пояснень від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» по даній справі на адресу суду не надходило.
Суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2018 р. клопотання повноважного представника позивача - ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі №0440/5698/18 - задоволено.
Провадження в адміністративній справі №0440/5698/18 за позовом ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили - зупинено до 03 жовтня 2018 року.
Наступне судове засідання призначено на 03.10.2018 року о 16:00 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 р. було поновлено провадження в адміністративній справі №0440/5698/18 за позовом ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідним рішенням суду законної сили.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 р. клопотання повноважного представника позивача - ОСОБА_4 про подальший розгляд справи за відсутності позивача та повноважного представника та у порядку письмового провадження №0440/5698/18 - задовольнено частково.
Ухвалено здійснювати розгляд справи №0440/5698/18 за позовом ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили - за відсутності позивача та повноважного представника у відкритому судовому засіданні за правилам загального позовного провадження, в іншій частині - відмовлено.
Ухвалено у задоволенні клопотання повноважного представника відповідача про виключення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" зі суб'єктного складу сторін у справі №0440/5698/18 - відмовити.
Клопотання повноважного представника відповідача про виклик та допит у якості свідків, осіб: начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_6, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; командира батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_7, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8, яка працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а - задоволено.
Ухвалено допитати вищезазначених осіб у якості свідків по адміністративній справі №0440/5698/18 позовом ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили, для чого зазначеним особам зявитись в судове засідання.
Виконання вимог даної ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року щодо забезпечення належної явки зазначених вище осіб було доручено відповідачу - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Провадження в адміністративній справі №0440/5698/18 за позовом ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили - зупинено до 26 жовтня 2018 року.
Наступне судове засідання призначено на 26.10.2018 року о 11:00 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 р. було поновлено провадження в адміністративній справі №0440/5698/18 за позовом ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідним рішенням суду законної сили.
В судовому засіданні судом було поставлено питання на розгляд щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважений представник відповідача не заперечував щодо переходу до розгляду справи по суті. У звязку з неявкою в судове засідання як позивача, повноважного представника позивача, так і повноважного представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинної професійної спілки "Правозахисники країни", суд зазначає, що думка останніх щодо переходу до розгляду справи по суті суду не відома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 05.11.2018 року.
Дослідивши докази у справі, заслухавши пояснення повноважних представників сторін та здійснивши системний аналіз відповідних норм чинного законодавства України, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
26.04.2018 р. начальником ВКЗ УПП в Дніпропетровській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_5, заступником начальника ВКЗ УПП в Дніпропетровській області ДПП майором поліції ОСОБА_6, командиром батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_9, заступником командира батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_8 було складено акт про відмову від запропонованих на вибір чотирьох посад інспектора взводу №1 роти №4 (батальйону №1, батальйону №2, батальйону №3, батальйону №4) управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, з тексту якого судом встановлено наступне.
Інспектор роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовився від написання рапорту на запропоновані на вибір йому чотири посади інспектора взводу № 1 роти № 4 (батальйону № 1, батальйону № 2, батальйону № 3, батальйону № 4) Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
При цьому, зазначено, що посада лейтенанту поліції ОСОБА_4 була запропонована у зв'язку з реалізацією наказу Національної поліції України від 25.04.2018 року № 420 «Про організаційно-штатні зміни в Національний поліції».
Зазначеним вище, актом підтверджено, що лейтенант поліції ОСОБА_4 відмовився від підписання попередження «про скорочення посади інспектора, яку він обіймає».
Водночас, відповідно до зазначеного вище акту про відмову від запропонованих на вибір чотирьох посад інспектора взводу №1 роти №4 (батальйону №1, батальйону №2, батальйону №3, батальйону №4) управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_4 розяснено всі наслідки не написання рапорту на запропоновану посаду та не написання повідомлення.
13.06.2018 р. Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області було направлено на адресу голови Професійної спілки «Правозахисники країни» ОСОБА_10 лист від 13.06.2018 р. №5764/41/19/01-2018, в тексті якого зазначено наступне.
Наказом Національної поліції України № 420 від 25.04.2018 р. посаду, яку займає лейтенант поліції ОСОБА_4, інспектор роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, скорочена. Останньому було запропоновано чотири посади інспекторів в управлінні, від яких ОСОБА_4 відмовився.
У зв'язку із зазначеним вище просилось погодити звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_4, зі служби в поліції, відповідно до п. 4 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію».
18.06.2018 р. Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» було направлено на адресу начальника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лист від 18.06.2018 р. №343, з тексту якого судом встановлено наступне.
Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» розглянуто лист Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про погодження звільнення члена Профспілки - лейтенанта поліції ОСОБА_4, інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 13 червня 2018 року за вих. № 5764/41/19/9-2018, та прийнято рішення про відмову Управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області, в наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції.
У зазначеному вище листі від 18.06.2018 р. №343 Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» зазначено, з посиланням на норми ст. 68 ЗУ «Про Національну поліцію», ст. ст. 49-40 КЗпП України, що при звільненні працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу повинні додержуватися правила щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу за наявністю вакантних робочих місць (посад) і згоди працівників.
У Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» на час розгляду листа про звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції, та надання на нього відповіді відсутня інформація про запропоновані вакантні посади в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області, та в інших структурних підрозділах Національної поліції України ОСОБА_4, в тому числі про запропоновані вакантні посади за відповідною професією, спеціальністю, кваліфікацією чи званням та ін.
Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» в листві від 18.06.2018 р. зазначає, що листом від 13.06.2018 р. повідомлялось, що наказом Національної поліції України № 420 віл 25.04.2018р. посада, яку займає ОСОБА_4 скорочена. До листа не надано зазначений наказ для можливості його правового аналізу та визначення, що саме посада, яку займає ОСОБА_4 скорочена, оскільки не можливо встановити чи зазначене в ньому прізвище ОСОБА_4 та інші дані, які мають суттєве значення для можливого встановлення правомірності звільнення зі служби в поліції.
Якщо ОСОБА_4 відмовився від вакантних посад в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області, та в інших підрозділах за спеціальністю, професією, фахом кваліфікацією чи званням та ін., у Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» відсутня інформація про надання ОСОБА_4 відмови від переведення на іншу роботу/службу в Департаменті патрульної поліції Національної поліції України.
Крім того на службу в поліції ОСОБА_4 приймав Департамент патрульної поліції Національної поліції України, а отже зазначений орган повинен проводити процедуру погодження звільнення члена Профспілки, а ніяк не Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. При цьому зазначено, що Профспілка не отримувала подання про погодження звільнення зі служби в поліції ОСОБА_4
23.06.2018 р. за №623 о/с відносно ОСОБА_11 було сформовано наказ відповідно до тексту якого.
23.06.2018 р. наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №623 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_4 (0007628), інспектора роти №6 батальйону №2, з 26 червня 2018 року, із відрахуванням грошового забезпечення за 10 діб щорічної основної оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року було звільнено з поліції, відповідно до п.4 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію».
Підставою для звільнення був наказ Національної поліції України від 25.04.2018 р. №420.
25.06.2018 р. Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області було направлено на адресу ОСОБА_4 лист від 25.06.2018 р. №6276/41/19/01-2018, яким повідомлялось, що 26 червня 2018 р. наказом Департаменту патрульної поліції від 23 червня 2018 р. №623 о/с ОСОБА_4 звільнений з Національної поліції України за п.4 (у звязку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію».
При цьому, в зазначеній вище довідці від 25.06.2018 р. №6276/41/19/01-2018 зазначено, що ОСОБА_4 необхідно прибути до відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у будь-яких день тижня, окрім суботи та неділі, з 09.00 до 18.00 год, каб.№309 для отримання трудової книжки, а також проведення повного розрахунку.
16.07.2018 р. Головою Професійної спілки «Правозахисники країни» - ОСОБА_12 було складено відносно ОСОБА_4 довідку від 196.07.2018 р. №405, з тексту якої судом встановлено, що ОСОБА_4, що займав посаду інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є членом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни».
Правовідносини, повязані з призначенням, проходженням служби та звільненням з лав Національної поліції України регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 року №580 VIII з відповідними змінами і доповненнями, тощо.
Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.
Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров'я роботах забороняється.
Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 року №580 VIII визначено, що національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Відповідно до ст.17 ЗУ «Про Національну поліцію» визначається статус поліцейського, зокрема, зазначається, що поліцейським є громадянин України, який склав ОСОБА_2 поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», визначаються обовязки поліцейського, такі як: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_2 поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоровя; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у звязку з виконанням службових обовязків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Також зазначається, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобовязаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Відповідно до ст. ст. 47, 48 ЗУ «Про Національну поліцію», здійснюється регулювання призначення на посади поліцейських та визначається порядок призначення на такі посади.
Зокрема, зазначається, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.
У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.
Призначення на посади курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, здійснюють керівники таких закладів.
При цьому призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.
Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про Національну поліцію» визначаються загальні засади служби в поліції, зокрема, зазначається, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Поліцейські, у тому числі слухачі та курсанти вищих навчальних закладів із специфічними умовами, які здійснюють підготовку поліцейських, та які перебувають на військовому обліку військовозобовязаних, на час служби в поліції знімаються з такого обліку і перебувають у кадрах поліції.

Відповідно до ч.1-4 ст. 68 ЗУ «Про Національну поліцію», у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоровя, ставлення до виконання службових обовязків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Перебування поліцейського, посада якого скорочена, на лікарняному, у відрядженні чи у відпустці не є перешкодою для його призначення на іншу посаду або звільнення зі служби в поліції відповідно до положень цієї статті, за умови його персонального у письмовій формі попередження у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.6 ст. 68 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський, посада якого була скорочена, до дня його призначення на іншу посаду в поліції або звільнення зі служби в поліції зобовязаний виконувати обовязки за останньою посадою, яку він займав, якщо керівник органу (закладу, установи) поліції не покладе на нього інші обовязки.

Відповідно до ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», визначено підстави звільнення зі служби в поліції, та зазначено наступне.

1. Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:1) у звязку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у звязку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у звязку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

2. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

3. День звільнення вважається останнім днем служби.

Відповідно до Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом МВС України від 23.11.2016 року №1235, розробленого відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими визначено, що рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.

При цьому підставами для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, як: призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов'язків за іншою посадою; присвоєння та позбавлення спеціальних звань поліції, пониження у спеціальному званні на один ступінь; закріплення спеціальних жетонів з індивідуальним номером; заохочення; зарахування у розпорядження; звільнення з посади; звільнення зі служби в поліції; відрядження поліцейських до державних (міждержавних) органів, установ, організацій та органів місцевого самоврядування із залишенням на службі в поліції; відсторонення від виконання службових обовязків (посади); надання відпусток відповідно до законодавства; зміни прізвища, імені та по батькові; обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки; установлення посадових окладів; установлення чи скасування додаткових видів грошового забезпечення, премії та інших доплат відповідно до вимог чинного законодавства України; направлення поліцейських для проходження служби у складі національного персоналу в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, а також їх повернення.

А порядок підготовки та видання наказів по особовому складу полягає в наступному. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (далі - Перелік). У разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України. Накази по особовому складу повинні мати єдину самостійну порядкову нумерацію, окрему від наказів іншого характеру (нормативно-правового, організаційно-розпорядчого тощо).

Оригінали наказів по особовому складу зберігаються в підрозділах документального забезпечення органів поліції, які ці накази видали. Другі примірники наказів або витяги з них надсилаються до підрозділів кадрового забезпечення, фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, управління майном, а також у разі необхідності до інших зацікавлених підрозділів. У разі видання наказу про відрядження поліцейського до державних (міждержавних) органів, установ, організацій та органів місцевого самоврядування із залишенням на службі в поліції зазначається стаж служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. У разі видання наказу про призначення працівника на посаду у наказі керівника органу поліції відповідно до вмотивованого подання установлюються посадовий оклад, додаткові види грошового забезпечення та стаж служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років.

У випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

Крім того, зазначається інформація щодо необхідності виплати грошової компенсації за кількість діб невикористаних відпусток за фактично відпрацьований час у році звільнення або відрахування з грошового забезпечення коштів за кількість діб відпусток за час невідпрацьованої частини календарного року.

Відповідно до Переліку документів з питань проходження служби, затвердженого наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235, документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п.п. 2-5, 7 ч.1 ст.40 КЗпП України, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці; систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Відповідно до п. п.2, 3 ст.41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу; вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України, поліцейський зобовязаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоровя особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку.

Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Поліцейські зобовязані надавати невідкладну медичну допомогу особам, які постраждали в результаті застосування заходів примусу.

Заборонено застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї до жінок з явними ознаками вагітності, малолітніх осіб, осіб з явними ознаками обмежених можливостей або старості, крім випадків учинення ними збройного чи групового нападу, учинення збройного опору поліцейському, що загрожує життю і здоровю інших осіб або поліцейських, якщо відбити такий напад або опір іншими способами і засобами неможливо.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, суд виходить з наступного.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 р. було ухвалено клопотання повноважного представника відповідача про виклик та допит у якості свідків, осіб: начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_6, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; командира батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_9, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8, яка працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а - задовольнити.

Допитати вищезазначених осіб у якості свідків по адміністративній справі №0440/5698/18 позовом ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили, для чого зазначеним особам зявитись в судове засідання.

Так, у судовому засіданні, призначеному на 26.10.2018 р., судом було допитано у якості свідків наступних осіб: начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_6, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; командира батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_9, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8, яка працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а.

Зазначеним вище свідкам було повідомлено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та кожним з них було надано присягу та розписку свідка, які містяться в матеріалах справи від 26.10.2018 р., завірену власним підписом останніх.

Щодо допиту у якості свідка: начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а, суд зазначає наступне.

ОСОБА_5, який займає посаду начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП зазначив, що з 2016 р. позивач ОСОБА_4 працював в Департаменті поліції Національної поліції України.

При цьому, зазначений вище свідок під час надання пояснень зазначив, що останній неодноразово пропонував ОСОБА_4 вакантну посаду, але позивач відмовлявся від будь-якої посади.

Щодо допиту у якості свідка: заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_6, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а, суд зазначає наступне.

ОСОБА_6, який займає посаду заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП зазначила, що позивач ОСОБА_4 відмовився від підписання повідомлення і не хотів в присутності останньої підписувати рапорт про звільнення.

Водночас, свідок - ОСОБА_6 зазначила, що метою реорганізації не було звільнення будь-кого з працівників, останнім було надано перелік посад різнозначних з попередньою.

Щодо допиту у якості свідка: командира батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_9, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а, суд зазначає наступне.

ОСОБА_9, який працює командиром батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, зазначив, що з позивачем ОСОБА_4 ніхто не хотів працювати в екіпажі, всі поліцейські відмовлялись з ним співпрацювати.

При цьому, свідок - ОСОБА_7 зазначив, що на шикування позивач ОСОБА_4 не приходив, на виїзди не виїжджав, міг не вийти на роботу без поважних причин, а через дві години міг включити мобільний телефон та сказати, що він на лікарняному.

Водночас, свідок - ОСОБА_7 зазначив, що в присутності останнього позивач ОСОБА_4 сказав, мовою оригіналу: «Рапорт я писать не буду и работать тоже».

Щодо допиту у якості свідка: заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8, яка працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а, суд зазначає наступне.

ОСОБА_8, яка займає посаду заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, під час надання пояснень зазначила, що остання була безпосереднім керівником позивача ОСОБА_4. Після реорганізації, внаслідок якої скорочувалась посада на якій працював позивач ОСОБА_4, останнього ознайомлювали.

Водночас, свідок - ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_4 викликали во відділу кадрів, та неодноразово пропонували інші посади, від яких він відмовлявся.

ОСОБА_4 запропонували перейти в 1-й взвод, 4 роту, але останній відмовився, та сказав, що не хоче працювати ніде.

При цьому, свідок - ОСОБА_8 зазначила, що з позивачем ОСОБА_4 ніхто не хотів працювати, однак його не хотіли звільняти, бо, «у нас не вистачає людей». ОСОБА_4 взагалі не хоче працювати, на правопорушення не реагував, на викликах «тягнув час», по 3-4 год. був на одному виклику, щоб скоріше закінчилась зміна.

Підсумовуючи зазначені вище показання свідків: начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_6, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; командира батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_9, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8, яка працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а, суд приходить до висновку, що кожен із наведених вище свідків надав суду чіткі відповіді як щодо ставлення позивача ОСОБА_4 до виконання основних обовязків поліцейського, так і щодо переведення останнього на іншу посаду в лавах поліції.

Посилання позивача щодо незаконності його звільнення з лав Національної поліції України, внаслідок не запропонування рівнозначної посади останньому, спростовується як показаннями зазначених вище свідків, наданих у судовому засіданні, призначеному на 26.10.2018 р., так і актом відмови від запропонованих на вибір чотирьох посад інспектора взводу №1 роти №4 (батальйону №2, батальйону №3, батальйону №4) управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з тексту якого судом встановлено, що інспектор роти №6 батальйону №6 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_4 відмовився від написання рапорту на запропоновані на вибір йому чотири посади інспектора взводу №1 роти №4 (батальйону №1, батальйону №2, батальйону №3, батальйону №4) управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Щодо посилань позивача ОСОБА_4 на той факт, що останній повязує своє звільнення зі служби в поліції «з поганим відношенням з боку керівництва та неодноразовими незаконними діями», в підтвердження чого останнім було надано копії судових рішень суд зазначає наступне.

Як постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2017 р. у справі №804/4588/17 з тексту якої вбачається, що адміністративний позов ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції, третя особа-1 Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, третя особа-2 Первинна професійні спілка Правозахисники країни про визнання дій протиправними та стягнення заробітної плати було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції від 03.03.2017 року № 1087, в частині зменшення розміру премії інспектору роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ОСОБА_4 за березень 2017 року у розмірі 2500 грн. Зобов'язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошове забезпечення у вигляді премії за березень 2017 року в розмірі 2500 грн. В іншій частині позову було відмовлено, так і рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 р. у справі №804/8653/17, яким адміністративний позов ОСОБА_4 до Департаменту патрульної служби Національної поліції України, треті особи: Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, Первинна професійна спілка Правозахисники України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №1277 від 17.08.2017 року було задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ №1277 від 17.08.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УПП в м. Дніпрі ДПП в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, лейтенанта поліції ОСОБА_4 не мають преюдиційного значення до даної справи №0440/5698/18, оскільки зазначеними вище судовими рішення, а саме: постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2017 р. у справі №804/4588/17; рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 р. №804/8653/17 не встановлено будь-якого факту, щодо «незаконності звільнення» ОСОБА_4, у відповідності до наказу №623 о/с від 23.06.2017 р.

Водночас суд зазначає, що в контексті наданих пояснень позивача є недоречним посилання останнього на норми Кодексу законів про працю України, зокрема на ст.43 КЗпП України стосовно того, що наказ про звільнення було видано без погодження з профспілковою організацією, оскільки в диспозицією даної норми КЗпП України визначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Враховуючи факт перебування позивача на службі в лавах Національної поліції України, та наявність звання лейтенанта поліції, чинним законодавством про працю не передбачено обовязку відповідача погоджувати з Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни», членом якої є позивач, звільнення останнього у випадку скорочення штатів або проведення організаційних заходів.

На підставі викладеного вище, позивачем, у відповідності до ст.ст. 73-76 КАС України, не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували протиправний характер оскаржуваного наказу від 23.06.2017 р. №63 о/с.

Натомість, відповідачем було обґрунтовано та належними та допустимими доказами доведено дотримання процедури звільнення ОСОБА_4 з лав Національної поліції України, що полягала як у складенні акту відмови від запропонованих на вибір чотирьох посад інспектора взводу №1 роти №4 (батальйону №2, батальйону №3, батальйону №4) управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, так і у складенні відносно позивача оскаржуваного наказу від 23.06.2017 р. №623 о/с винесенні.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та з урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, з матеріалів справи вбачається та у судових засіданнях встановлено, що позивачем не доведено вчинення дій суб'єктом владних повноважень відповідадем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій); упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці дії.

Натомість, відповідачем в ході судового розгляду справи була доведена суду правомірність та обґрунтованість як вчинення дій щодо звільнення позивача ОСОБА_4 з посади інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, так і винесення оскаржуваного наказу останнім.

Відтак, не встановивши протиправного характеру дій відповідача, не знайшовши підтвердження зазначеної протиправності у доказах, наявних в матеріалах справи, не встановивши наявності факту порушення прав позивача у публічно правових відносинах з боку субєкта владних повноважень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування наказу Департамента патрульної поліції Національної поліції України від 23.06.2017 р. №623 о/с про звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції, що виключає задоволення позовної заяви в цій частині позовних вимог.

Шодо позовних вимог про поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме: з 26 червня 2018 р. по дату набрання рішенням суду законної сили, суд зазначає, що останні є похідними від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Департамента патрульної поліції Національної поліції України від 23.06.2017 р. №623 о/с про звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції.

Враховуючи відмову у задоволенні зазначеної вище позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу Департамента патрульної поліції Національної поліції України від 23.06.2017 р. №623 о/с про звільнення ОСОБА_4 зі служби в поліції, не підлягають задоволенню і позовні вимога щодо поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме: з 26 червня 2018 р. по дату набрання рішенням суду законної сили

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили, слід відмовити в повному обсязі.

Суд зазначає, що повноважним представником позивача, через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду було подано клопотання від 02.11.2018 р. вх.№52292/18 про витребування у Департаменту патрульної поліції Національної поліції України перелік вакантних посад, які були наявні в Департаменті патрульної поліції Національної поліції України станом на 26 квітня 2018 р.

При зясувані судом думки повноважного представника відповідача щодо заявленого представником позивача клопотання про витребування доказів у справі №0440/5698/18, останній заперечував, зазначивши при цьому, що всі документи, які безпосередньо стосуються предмету спору у справі №0440/5698/18 останнім подано до суду разом із відзивом на позовну заяву.

Так, заслухавши думку представника відповідача, відносно заявлено повноважним представником позивача клопотання про витребування доказів у даній справі та проаналізувавши зміст норм права, що регулюють дане питання, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно ч.3 ст.80 КАС України, про витребування доказі за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановлює ухвалу.

Приймаючи рішення про витребування доказів, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Крім того, суд зазначає, що диспозиція ч.1 ст.80 КАС України чітко передбачає право учасника справи подати клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази.

Будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійно надати зазначені в клопотанні про витребування доказів, докази, а також заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цих доказів самостійно, представниками позивача в судовому засіданні наведено не було.

Також, всуперечь ч.2 ст.80 КАС України представниками позивача в поданому клопотанні не було конкретизовано, які обставини може підтвердити зазначений доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Здійснивши аналіз як заявленого повноважним представником позивача клопотання про витребування доказів у справі, так і норм КАС України, які регулюють питання щодо витребування доказів, суд вважає, що вказане клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання повноважного представника позивача про витребування доказів у даній справі.

При цьому, суд зазначає, що повноважним представником позивача, через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду було подано клопотання від 02.11.2018 р. вх.№52294/18 про визнання доказів не допустимими.

В прохальній частині поданого клопотання повноважний представник позивача просив визнати покази свідків, а саме: начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5, заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_6, командира батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ді п і ОСОБА_9, заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8, не допустимими доказами по зазначеній справі, зазначивши при цьому, що єдином допустимим доказом, що може підтвердити, що ОСОБА_4 відмовився від підписання попередження про скорочення посади інспектора, яку він обіймає є акт про таку відмову.

При зясувані судом думки повноважного представника відповідача щодо заявленого представником позивача клопотання про визнання доказів не допустимими у справі №0440/5698/18, останній заперечував, зазначивши при цьому, що надані пояснення свідків допоможуть суду у повному та обєктивному зясування всіх обставин у справі.

Так, заслухавши думку представника відповідача, відносно заявлено повноважним представником позивача клопотання про визнання доказів не допустимими у даній справі та проаналізувавши зміст норм права, що регулюють дане питання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КАС України, свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи.

Зважаючи на викладене, з метою повного та обєктивного зясування всіх обставин у справі, клопотання заявлене відповідачем про допит у якості свідків наступних осіб, а саме: начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_6, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; командира батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_9, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8, яка працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а. ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 р. у даній справі було задоволено.

При цьому, суд зазначає, що останній попереджав вищезазначених осіб про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, у відповідності до норм ст.384 КК України.

Врахувуючи викладене вище у суду відсутні підстави вважати покази свідків, а саме: начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_6, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; командира батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_9, який працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а; заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8, яка працює в м. Дніпрі, площа Троїцька, 2а не допустимими.

Здійснивши аналіз як заявленого повноважним представником позивача клопотання про визнання доказів не допустимими у справі, так і норм КАС України, суд вважає, що вказане клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання повноважного представника позивача про про визнання доказів не допустимими у даній справі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як в позовних вимогах, викладених в позовній заяві від 26.02.2018 р., так і у відповіді на відзив від 14.09.2018 р. позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 3 000, 00 грн. (три тисячі грн., 00 коп.).

В підтвердження понесених витрат по підготовці справи до розгляду позивач було надано копії наступних документів, а саме: договір про надання юридичних послуг від 16.07.2018 р. №16/07-1, укладений між ОСОБА_4 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13, відповідно до умов якого ОСОБА_4 доручав, а Фізична особа-підприємцем ОСОБА_13 зобовязувався здійснити повне ведення адміністративної справи, в тому числі підготовку даної справи до розгляду.

ОСОБА_4 зобовязувався сплатити грошову суму в розмірі 3 000, 00 грн. встрок до 21 липня 2018 р.

Як вбачається з квитанції №16/07-1, позивачем була сплачена на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_13 сума в розмірі 3 000,00 грн.

Виходячи з зазначеного вище, позивач просить стягнути з рахунків бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 3 000, 00 грн. (три тисячі грн., 00 коп.).

Проаналізувавши заявлену позовну вимогу, та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Дослідивши заявлену позовну вимогу про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 витрати по підготовці справи до розгляду в розмірі 3 000, 00 грн. (три тисячі грн., 00 коп.), суд не може встановити за, які саме послуги та процесуальні дії була сплачена сума у розмірі 4250 грн. 00 коп., яка зазначена в платіжному дорученні від 19.06.2018 року №12175.

Розглянувши договір про надання правової допомоги від 16.07.2018 року та квитанцію №16/07-1, суд зазначає, що остання не містить жодного посилання на адміністративну справу, в межах якої заявлені витрати до відшкодування. Тобто, матеріали справи, не доводять факту понесення відповідачем витрат за складання та подання відповідних процесуальних документів саме в адміністративній справі № 0440/5698/18, оскільки в квитанції №16/07-1 не зазначено номер справи, в якій надавалась відповідна правнича допомога.

Враховуючи те, що наданими до суду, документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено, суд дійшов висновку про відмову у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначена правова позиція викладена Верховним судом у додатковій постанові від 08 травня 2018 року по справі № 810/2823/17 (адміністративне провадження №К/9901/7937/18).

Вирішуючи питання про сплату судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили, та зважаючи на той факт, що позивач у відповідності до норм ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст.ст. 241 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили - відмовити повністю.

В задоволенні клопотання повноважного представника позивача ОСОБА_4 про витребування доказів у справі за позовною заявою останнього до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили - відмовити.

В задоволенні клопотання повноважного представника позивача ОСОБА_4 про визнання доказів не допустимими, а саме: показів свідків: начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_5, заступника начальника відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_6, командира батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9, заступника командира роти № 6 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_8 у справі за позовною заявою позовної заяви ОСОБА_4 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання незаконним та скасування наказу №623 о/с від 23.06.2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_4 зі служби поліції; поновлення ОСОБА_4 на службі в поліції на посаді інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 26.06.2018 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1