Справа № 420/698/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/698/19
УХВАЛА

08 лютого 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за дотриманням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Сунцова Павла Сергійовича, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за дотриманням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Сунцова Павла Сергійовича, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- скасувати постанову Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Сунцова Павла Сергійовича, якою ОСОБА_1 був визнаний винним у самовільному захоплені земельних ділянок загальною площею 284,68 га, які розташовані в Олександрівській раді Ширяївського району Одеської області;

- скасувати постанову Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Сунцова Павла Сергійовича, якою ОСОБА_1 був визнаний винним у самовільному захоплені земельних ділянок загальною площею 209,37 га, які розташовані в Олександрівській раді Ширяївського району Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши даний позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Предметом позову у даній справі є:

- постанова Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Сунцова Павла Сергійовича, якою ОСОБА_1 був визнаний винним у самовільному захоплені земельних ділянок загальною площею 284, 68 га, які розташовані в Олександрівській раді Ширяївського району Одеської області;

- постанова Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Сунцова Павла Сергійовича, якою ОСОБА_1 був визнаний винним у самовільному захоплені земельних ділянок загальною площею 209, 37 га, які розташовані в Олександрівській раді Ширяївського району Одеської області.

Суддя зазначає, що позивач у позовній заяві вказує, що ні оскаржувані ним постанови, ні акти перевірки, ні акти обстеження, не були отримані позивачем взагалі.

При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що приблизно 19.06.2018 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Сунцовим Павлом Сергійовичем винесено постанову, якою ОСОБА_1 - директора приватного сільськогосподарського підприємства «Альбіна», визнано винним у самовільному зайнятті земельних ділянок, площею 284,68 га, на території Олександрівської сільської ради Ширяївського району Одеської області та винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у самовільному зайнятті земельних ділянок земельних ділянок, площею 209,37 га на території Чогодарівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, матеріали справи передані до Головного управління Національної поліції в Одеській області для прийняття процесуального рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Водночас, як зазначено у позові, 18.06.2018 старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороню земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Сунцовим Павом Сергійовичем проведено обстеження земельних ділянок, розташованих на території Чогодарівської сільської ради Ширяївського району Одеської області та Олександрівської сільської ради Ширяївського району Одеської області за межами населеного пункту загальною площею 494,05 га. 18.06.2018 року старшим державним інспектором з контролю за використанням та охороню земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеської області Сунцовим П.С. перевіркою з виїздом на місце обстежено земельні ділянки та встановлено, що земельні ділянки загальною площею 494,05 га використовуються без документів, про що складено протоколи №426-ДК/0092П/07/014/-18 та №428-ДК/0092П/07/014/-18.

З посиланням на положення ст.7, 9, 53-1, 251, 280, 287, 288 КУпАП позивач вважає, що діяльність відповідача по притягненню ОСОБА_1 до відповідальності за самочине захоплення земельних ділянок є протиправною, а винесені ним постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Як вказує позивач, в його діях відсутній склад правопорушення ст.53-1 КУпАП "Самовільне захоплення земельної ділянки", оскільки щодо земельних ділянок в Олександрівській сільській раді Ширяївською районною Одеської області у позивача наявні документи, що спростовують самовільне зайняття цих ділянок.

Тобто, предметом спору у даній справі є рішення суб'єкта владних повноважень, прийняті в порядку КУпАП.

Суддя зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.20 цього КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Отже, враховуючи предмет спору, зазначена справа не підсудна Одеському окружному адміністративному суду і повинна розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

При цьому на сторінці 5 позовної заяви, щодо предметної та територіальної підсудності даного адміністративного позову, з посиланням на п.1 ч.1 ст. 20, ч.1 ст.25 КАС України зазначаючи, що оскільки офіційним місцезнаходженням відповідача є: вул. Канатна, 38, м. Одеса (Приморський район), позивач вважає, що зазначений позов підсудний Приморському районному суду міста Одеси.

Відтак, як вбачається з викладеного, позивач свідомо звернувся до Одеського окружного адміністративного суду без дотримання правил як предметної, так і територіальної підсудності.

При зазначених вище обставинах, враховуючи, що спір виник з приводу оскарження рішень суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, Одеський окружний адміністративний суд не є "встановленим законом судом" щодо розгляду такого спору, суд вважає за необхідне передати справу на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси (за місцем знаходження відповідача), якому остання підсудна.

Окрім того, суддя зазначає, що разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.6. ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Таким чином, застосувавши аналогію закону, суд вважає, що наявні підстави для передачі даної заяви про забезпечення позову на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси (за місцем знаходження відповідача), якому остання підсудна, разом із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, п.1 ч.1, ч.2 ст. 20, ч.1 ст.25, п.2 ч.1 ст.29 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Адміністративну справу №420/698/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за дотриманням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Сунцова Павла Сергійовича, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування постанов та заяву про забезпечення позову по справі №420/698/19 - передати на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвала може бути оскаржена до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя О.М. Соколенко