Справа № 560/4136/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4136/18
РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області невиплачену пенсію за червень, липень 2018 у загальній сумі 18858,20 грн., 3% річних за неналежне виконання грошових зобов'язань за період з 09 червня 2018 по 10.12.2018 у загальній сумі 319,00 грн., інфляційні за цей же період в сумі 632,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у червні і липні 2018 року на картковий рахунок позивача не була зарахована щомісячна пенсія у загальній сумі 18858,20 грн. З невідомих причин їй почали виплачувати пенсію не з дня, з якого набула право на пенсію, тобто з червня 2018, а тільки з серпня 2018 року. В листі відповідача від 06.11.2018 вказано, що заборгованість буде виплачена "на умовах окремого порядку, визначеного КМУ".

Крім цього, у відповідності до ст.625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ухвали від 14.01.2019 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (арк. спр. 2).

Ухвалою від 05.02.2019 залишено без задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін (арк. спр. 75).

04.02.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позову відмовити. Вказує, що пенсія за період з 09.06.2018 по 31.07.2018 в сумі 18858,20 грн. облікована в головному управлінні та буде виплачена після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку, враховуючи п. 15 постанови № 365. Трактування позивача невиплати різниці у пенсії, як невиконаного органом Пенсійного фонду грошового зобов'язання, за яке сплачується інфляційні нарахування та три проценти річних, є помилковим, та не ґрунтується на нормах пенсійного законодавства (арк. спр. 70-71).

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи згідно довідки від 10.07.2017 № (арк. спр. 42).

23.05.2018 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком (арк. спр. 38-39).

Згідно протоколу №4374 від 07.07.2018 призначено ОСОБА_1 довічно пенсію за віком з 09.06.2018 в розмірі 10879,73 грн. (арк. спр. 33).

Листом від 06.11.2018 за №2442/3-8 відповідач на звернення від 24.10.2018 року повідомив позивача, що кошти за період з 09.06.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 18858,20 грн. обліковані в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та будуть виплачені після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку. Вказує, що відповідно до п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (арк. спр. 12).

Відповідно до листа від 25.01.2019 за №2182/08, відповідач на виконання ухвали суду також повідомив, що кошти за період з 09.06.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 18858,20 грн. (з яких 7978,47 грн. - розмір призначеної пенсії за червень 2018 року, а саме з 09.06.2018; 10879,73 грн. - розмір призначеної пенсії за липень 2018 року; при цьому вказані кошти фактично не виплачені) обліковані в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та будуть виплачені після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку (арк. спр. 31-32).

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV№ (далі - Закон №1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ст. 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) у разі смерті пенсіонера; 3) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 4) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідачем не проведена виплата пенсії позивачу за червень-липень 2018 року відповідно до п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі - Порядок).

Так, відповідно до п. 15 Порядку, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

На даний час окремий порядок, який регулює призначення (відновлення) соціальних виплат відсутній.

Водночас суд звертає увагу, що п. 15 Порядку передбачає, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. В подальшому така норма вказує, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються та виплачуються на умовах окремого порядку, тобто вказана умова стосується періоду, який мав місце до звернення особи із заявою про призначення пенсії.

Однак невиплата пенсії позивача відбулось за місяці, котрі є наступними після її звернення з відповідною заявою. Так, позивач звернувся за призначенням пенсії 23.05.2018, а пенсія призначена з 09.06.2018 згідно рішення від 07.07.2018, тому п. 15 Порядку не стосується спірного випадку.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону №1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Суд зазначає, що в даному випадку пріоритетними стосовно повноваження державного органу припинення виплати (невиплати) пенсії є вимоги ст. 49 Закону №1058-IV, а тому доводи відповідача щодо необхідності застосування норм постанов Кабінету Міністрів є безпідставними.

Відтак, постанова Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії, і тому не може застосовуватись. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 по справі №805/402/18 за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, судом не встановлено наявність підстав для невиплати пенсії позивачу за червень-липень 2018 року, тому його пенсія повинна бути виплачена без відкладення на невизначений час, що порушує права позивача, і є протиправною бездіяльністю.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо невиплати нарахованої пенсії позивачу з 09.06.2017 по 31.07.2018 в розмірі 18858,20 грн.

Також, як наслідок, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1 з 09.06.2017 по 31.07.2018 в розмірі 18858,20 грн. При цьому, належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання відповідача здійснити виплату заборгованості, відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України, а не стягнення таких грошових сум.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по пенсії з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. У відповідача не виникло перед позивачем грошового зобов'язання у порядку ст. 11 ЦК України як зобов'язання боржника виплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Відповідно до ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні статті 625 ЦК України, тому норми ЦК України, зокрема, які регулюють наслідки порушення зобов'язань, до спірних правовідносин не застосовуються, а тому позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що питання щодо виплати пенсії за минулий час та, зокрема, виплати компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам врегульовані ст. 46 Закону №1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно із ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, обов'язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Водночас, у спірних правовідносинах відповідачем не виплачено пенсію за червень-липень 2018 року, відтак відсутня виплата суми доходу в розумінні Закону №2050-ІІІ, за наявності якої можлива виплата суми компенсації. Також відповідач не відмовляв позивачу у компенсації втрати частини доходу у випадку порушення встановлених строків її виплати. Тому зобов'язання відповідача здійснити таку компенсацію буде передчасним.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд, з урахуванням висновку Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 по справі №805/402/18, приходить до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, оскільки ст.625 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини, а відповідач не довів правомірність невиплати пенсії позивачу за червень-липень 2018 року в розмірі 18858,20 грн., що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задовольняється частково.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 704,80 гривень. Зважаючи на часткове задоволення позову (18858,20 грн. з 19809,68 грн., які просив стягнути позивач), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід присудити судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 670,94 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 з 09.06.2017 по 31.07.2018 в розмірі 18858,20 грн.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити виплату нарахованої з 09.06.2017 по 31.07.2018 ОСОБА_1 пенсії в розмірі 18858,20 (вісімнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят вісім гривень двадцять копійок) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 670,94 (шістсот сімдесят гривень дев'яносто чотири копійки) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 лютого 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м.Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя А.І. Петричкович