Справа № 175/4952/18
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4952/18
Провадження № 2-а/175/69/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Іщенко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро майора поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ №785474 від 09 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Інспектор 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро майор поліції ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та розглядати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Пункт 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Встановлено, що Інспектором 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро майор поліції ОСОБА_2 при несенні служби 09 грудня 2018 року о 21-46 год. було виявлено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по пр-т Богдана Хмельницького, 51 в м. Дніпро, керував автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору, чим порушив п.19.1(а) ПДР України (а.с.10-11). За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил, до ОСОБА_1 інспектором було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №785474 від 09 грудня 2018 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.19.1 (а) ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Крім того, Примітка вказаного пункту передбачає, що в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

При цьому, відповідно до ПДР України, темна пора доби частина доби від заходу до сходу сонця, а недостатня видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідачем до відзиву на позов приєднаний диск з відеозаписом події, на якому зафіксовано момент перевірки документів у водія ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та оголошення складеної постанови. Відеозаписів, які доводять факт вчинення ОСОБА_1 порушення п. 19.1 ПДР України, відповідачем в розпорядження суду не надано.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивачем було порушено п.19.1 ПДР України. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано. Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а тому оскаржувана постанова від 09 грудня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню. Водночас у згаданій постанові відсутні будь-які дані, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про наявність такого порушення, не зазначено яким саме способом було встановлено дані обставини та якими засобами проводилася його фіксація.

Відповідно до п. 3 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 3 ст. 293 КУпАП передбачено, що одним з рішень, яке приймає орган при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення є скасування постанови та закриття справи.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Що стосується позовних вимог щодо визнання дії відповідача протиправними, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України, які регулюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не передбачено можливості прийняття судом рішення про визнання протиправними дій суб'єктів владних повноважень по притягнення особи до адміністративної відповідальності за результатами розгляду такої категорії справи, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн. Таким чином, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 251, 289 КпАП України, п. 9.2«б» Правил дорожнього руху України, ст. ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Постанову Інспектора 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро майора поліції ОСОБА_2 серії ЕАВ №785474 від 09 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Інспектора 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро майора поліції ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.М. Озерянська