Справа № 1240/2737/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року справа №1240/2737/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Геращенка І.В., за участю секретаря судового засідання - Токаревої А.Г., представника відповідача - Шатайло К.В., діючого за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 1240/2737/18 (головуючий суддя І інстанції Чернявська Т.І.), складене в повному обсязі 29 листопада 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка втілилась у ненаданні до органу Державної казначейської служби України висновку про перерахування надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 4 370 000,00 грн.;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Луганській області подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відповідно до статті 43 Податкового кодексу України для виконання висновок про перерахування надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 4 370 000,00 грн. (а.с. 5-9 т.1).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року позовні вимоги задоволені. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Луганській області щодо ненадання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про перерахування на розрахунковий рахунок публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" надміру сплачених грошових коштів з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 4 370 000,00 грн. Зобов'язано Головне управління ДФС у Луганській області з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про перерахування на розрахунковий рахунок публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" (№ 8069, відкритий в акціонерному товаристві "ВТБ Банк", МФО 321767) надміру сплачених грошових коштів з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 4 370 000,00 грн. (а.с. 72-76 т.2).

Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління ДФС у Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що управління позбавлено можливості надати до органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про перерахування надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств у зв'язку з відсутністю у відповідача ІКП позивача за період 2015-2017 роки та систематичним ненаданням даних Харківським управління Офісу ВПП ДФС (за місцем неосновного обліку позивача) (а.с. 87-90 т.2).

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

30 січня 2019 року від представника позивача до канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Луганськтепловоз" (ідентифікаційний код 05763797) є юридичною особою, зареєстрованою 18 червня 2003 року, місцезнаходженням якої є Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 52-Б, перебуває на обліку в державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14 вересня 2018 року за № , та здійснює свою діяльність на підставі статуту (а.с. 11-19, 32-35 т.1).

Керуючись статтею 43 Податкового кодексу України та Порядком взаємодії територiальних органів Державної фіскальної служби України, мiсцевих фiнансових органiв та територiальних органiв Державної казначейської служби України у процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань та пені, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, публічне акціонерне товариство "Луганськтепловоз" звернулось до Головного управління ДФС у Луганській області з заявою від 07 травня 2018 року за № 866-95 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 4 370 000,00 грн на розрахунковий рахунок № 8069, відкритий в акціонерному товаристві "ВТБ Банк", МФО 321767 (а.с. 20 т. 1; а.с. 4 т. 2).

Заява від 07 травня 2018 року за № 866-95 отримана контролюючим органом 08 травня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 26 т. 1).

В заяві від 07 травня 2018 року за № 866-95 платником податків зазначено, що наявність надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств пов'язана зі сплатою авансових внесків з податку на прибуток у 2015 році згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01 січня 2016 року) за підсумками діяльності підприємства в 2014 році. За підсумками діяльності підприємства у 2015-2017 роках об'єкт оподаткування має від'ємне значення.

До заяви від 07 травня 2018 року за № 866-95 платником податків додані копії платіжних доручень про сплату авансових платежів по податку на прибуток приватних підприємств від 21 травня 2015 року № 808 на суму 227 000,00 грн, від 27 жовтня 2015 року № 1931 на суму 137 000,00 грн, від 27 жовтня 2015 року № 1939 на суму 2 132 339,00 грн, від 23 листопада 2015 року № 2120 на суму 2 269 339,00 грн та від 26 січня 2016 року № 107 на суму 149 000,00 грн (а.с. 21-25 т. 1).

Податкові зобов'язання по сплаті авансових внесків з податку на прибуток у 2015 році в щомісячній сумі 2 132 339,00 грн. та від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за підсумками діяльності підприємства у 2015-2017 роках підтверджуються податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства на 2014-2017 роки (звітними та уточнюючими) (а.с. 59-259 т. 1).

Сплата позивачем за вищевказаними платіжними дорученнями коштів в загальній сумі 4 914 678,00 грн. та зарахування їх до Державного бюджету України підтверджується інтегрованою карткою платника податків за платежем "авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств" за 2015 рік та інтегрованими картками платника податків за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" за 2015-2017 роки, що були надані суду на виконання вимог ухвали суду від 09 жовтня 2018 року Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби згідно з поясненнями від 24 жовтня 2018 року за № 742/28-10-50-05-12 (а.с. 33, 34-35, 36-37, 38-40, 41-42 т.2).

Згідно з інтегрованою карткою платника податків за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" за 2018 рік, наданою на виконання вимог ухвали суду від 17 вересня 2018 року Головним управлінням ДФС у Луганській області, починаючи з 31 грудня 2017 року у публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" наявна переплата з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 18 239 967,70 грн. (а.с. 10 т. 2).

Листами від 16 травня 2018 року за № 2968/10/12-32-12-04-10 та від 14 серпня 2018 року за № 5158/10/12-32-12-04-10 Головне управління ДФС у Луганській області повідомило позивачу, що інформація, яка зазначена у листі платника податків від 07 травня 2018 року № 866-95 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств, потребує додаткового розгляду на предмет дослідження правомірності переплати з податку на прибуток (а.с. 28, 30 т. 1; а.с. 5, 8 т. 2).

Згідно з інформацією, наданою Головним управлінням ДФС у Луганській області, податковий борг у платника податків публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" () по Україні в цілому станом на 08 травня 2018 року та 21 листопада 2018 року відсутній (а.с. 65, 66 т. 2).

Правомірність дій відповідача щодо ненадання висновку про перерахування надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 4 370 000,00 грн. є спірним питанням даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що не підготувавши на підставі заяви Публічного акціонерного товариства "Луганськтепловоз" від 07 травня 2018 року за № 866-95 висновок про повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 4 370 000,00 грн. на розрахунковий рахунок платника податків в установі банку та не подавши його до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відповідач допустив протиправну бездіяльність, що свідчить про наявність правових підстав для зобов'язання відповідача до вчинення необхідних дій з метою відновлення прав позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Абзацом 1 п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, наявна переплата позивача з податку на прибуток у розмірі 618976,00 грн. не є спірною

У відповідності до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За правилами пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 43.1 ст.43 ПК України встановлено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до статті 43 глави 1, статті 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України, частини 2 статті 45 глави 8 розділу II та частини 2 статті 78 глави 12 розділу III Бюджетного кодексу України, Митного кодексу України, Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146 затверджено «Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань» (далі - Порядок №1146)

За пунктом 43.2 ст.43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п.43.3 ст.43 ПК України).

Пунктом 43.4 ст.43 ПК України встановлено, платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Пунктом 5 Порядку № 1146 передбачено, що повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.

На час звернення до податкового органу із відповідною заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у позивача податковий борг був відсутній, що підтверджується поясненнями відповідача в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.43.5 ст.43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За пунктом 7 Порядку № 1146, після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Пунктом 9 та 11 Порядку передбачено, що орган ДФС несе відповідальність згiдно iз законом за несвоєчаснiсть передачi висновку органу Казначейства для виконання.

На пiдставi отриманих висновків, вiдповiдний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

З аналізу зазначених норм вбачається, що в разі відсутності податкового боргу та на підставі заяви платника податку, надміру сплачені суми податку мають бути поверненні на його рахунок.

Як вже зазначалось, позивач у відповідності до положень ст. 43 ПК України звернувся до відповідача з відповідною заявою щодо повернення на поточний рахунок позивача переплати, яка була отримана останнім, у якій позивачем було зазначено рахунок платника податку на який необхідно перерахувати суму переплати та код бюджетної класифікації за яким рахується переплата податку. Податковий борг на момент звернення з цією заявою у позивача був відсутній.

В свою чергу, відповідачем у порушення вимог ст.43 Податкового кодексу України та Порядку № 1146, висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету не підготував та, відповідно, не подав відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, чим допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог та поновлення порушеного права позивача на повернення надміру сплачених грошових зобов'язань по податку на прибуток.

Відсутність у відповідача як контролюючого органу інтегрованих карток платника податків за платежем "авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств" та платежем "податок на прибуток приватних підприємств" за 2015-2017 роки, внаслідок їх не передачі Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби як контролюючим органом за попереднім місцем обліку позивача як платника податків, у межах спірних правовідносин не є підставою, встановленою законом, що нівелює обов'язок контролюючого органу готувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подавати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відтак, суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання на цю обставину, викладену в апеляційній скарзі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 1240/2737/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 1240/2737/18 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 06 лютого 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

Г.М. Міронова

І.В.Геращенко