Справа № 804/7200/17
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року Справа № 804/7200/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», -
ВСТАНОВИВ:
02.11.2017 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просить підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт».
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач не допустив до проведення перевірки посадових осіб контролюючого органу. У звязку із не допуском до проведення перевірки було прийняте рішення про застосування адміністративного арешту платника податків, тому просить підтвердити його обгрунтованість у відповідності до п.94.10. ст. 94 ПК України, позивач просить перевірити судом.
Ухвалою суду від 21.11.2017 року було зупинено провадження у справі №804/7200/17 до набрання законної сили судовим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/6502/17.
Ухвалою суді від 05.11.2018 року провадження у справі поновлено.
Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, що 30.06.2017 року на підставі наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.06.2017 року № 3095-н, відповідно до направлення від 21.06.2017 року № 9364, посадові особи Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прибули за місцезнаходженням відповідача для проведення документальної планової виїзної перевірки.
Відповідачем посадових Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не було допущено до проведення перевірки, первинні та бухгалтерські документи для перевірки не надані.
У зв'язку із не допуском до проведення перевірки, посадовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України складено акт від 30.06.2017 року про не допуск до планової перевірки.
04.07.2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийняте рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт».
Не погодившись із законністю підстав для призначення перевірки, відповідачем було подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву із вимогою про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 16.06.2017 року № 3095-н «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Промремонт».
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі № 804/6502/17 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 16.06.2017 року №3095-н «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Промремонт».
Зазначена постанова залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 року.
Ухвалою Верховного суду від 11.06.2018 року відмовлено Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 у справі №804/6502/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» до Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.
Згідно підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Таким чином, оскільки наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.06.2017 року № 3095-н «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Промремонт» скасовано, то у податкового органу не було законних підстав для проведення перевірки на підставі цього наказу, а отже відповідач правомірно не допустив до проведення перевірки посадових осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
За таких обставин суд дійшов висновку, що у податкового органу були відсутні підстави для прийняття рішення від 04.07.2017 року про застосування умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», у звязку із не допуском до проведення перевірки, через незаконність її призначення.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Позивач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За викладених обставин, адміністративний Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» не підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно поверненння судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 242-246, 250Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 14.12.2018 року.

Суддя ОСОБА_2