Справа № 2340/4240/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4240/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Карпушової О.В., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року (м. Черкаси, дата виготовлення повного тексту 04.12.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання незаконною відмови та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив суд:

1) визнати такою, що не відповідає вимогам закону відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за вих. № 916/К-10 від 03.09.2018 в частині проведення виплати ОСОБА_2 доплати пенсії за період з 11.09.2017 по 31.08.2018 у загальній сумі 21 147,39 грн;

2) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виплатити ОСОБА_2 нараховану, але невиплачену доплату пенсії за період з 11.09.2017 року по 31.08.2018 у загальній сумі 21 147,39 грн;

3) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Вказана позовна заява обґрунтована тим, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2017 у справі № 712/144827/17 визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області від 23.10.2017 року за вих. № 7180/02 в зарахуванні ОСОБА_2 в страховий стаж стажу відповідно до архівної довідки № 87 від 25.08.2017, виданої ПАТ «Сталь» м. Луганськ незаконною та зобов'язано Управління пенсійного фонду в Черкаському районі Черкаської області зарахувати ОСОБА_2 в страховий стаж відповідно вище вказаної довідки період роботи з 16.08.1982 р по 13.09.1993 в ПАТ «Сталь» та провести перерахунок розміру призначеної пенсії з врахуванням даного стажу. Однак, при зверненні до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області отримано лист-відмову від 03.09.2018 за вих. № 916/К-10, згідно якого повідомлено, що зарахування стажу за рішенням суду та перерахунок пенсії проведено, новий розмір становить 5221,57 грн., виплата доплати за період з 11.09.2017 по 21.08.2018 в сумі 21 147,39 грн буде виплачена за окремим порядком після його затвердження Кабінетом Міністрів України, що передбачено ПКМ № 365 від 08.06.2016 (зі змінами).

Однак, на думку позивача, посилання на Постанову Кабінету Міністрів України № 365, є безпідставним, оскільки вона не може бути застосована до спірних відносин, а тому відмова ГУ ПФ України в Черкаській області, викладена в листі від 03.09.2018 року № 916/К-10 є незаконною і такою, що не відповідає обставинам справи. Окрім того позивач вважає, що казаними протиправними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яку вона визначила у розмірі 50 000,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що постанови Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 та № 649 від 22.08.2018 являються підзаконними нормативно-правовими актами та входять в протиріччя норм Закону України «Про загальнообов'язкове обов'язкове пенсійне забезпечення», а судом першої інстанції не надано жодної оцінки рішенню Верховного Суду від 03.05.2018 у зразковій справі з приводу застосування ПКМ України № 365 від 08.06.2016 щодо затримки при виплаті/невиплаті пенсійним фондом грошових коштів.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2017 у справі № 712/14427/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано відмову ОСОБА_2 УПФУ у Черкаському районі Черкаської області від 23.10.2017 за вих. № 7180/02 в зарахуванні ОСОБА_2 в страховий стаж стажу відповідно до архівної довідки № 87 від 25.08.2017 року, виданої ПАТ «Сталь» м. Луганськ - незаконною.

- зобов'язано УПФУ у Черкаському районі Черкаської області зарахувати ОСОБА_2, в страховий стаж відповідно до архівної довідки № 87 від 25.08.2017, виданої ПАТ «Сталь» м. Луганськ, роботу за період з 16.08.1982 по 13.09.1993 в ПАТ «Сталь» та провести перерахунок розміру призначеної пенсії з врахуванням даного стажу (а.с. 11-12).

При звернені позивача до ГУПФУ в Черкаській області з приводу виконання даної постанови та перерахунку пенсію, останній листом № 916/К-10 від 03.09.2018 повідомив, що на підставі постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2017 стаж зараховано, перерахунок пенсії проведено, з 01.09.2017 розмір пенсії становить 5 221,57 грн, однак доплату за період з 11.09.2017 по 31.08.2018 у загальній сумі 21 147,39 грн буде проведено за окремим порядком після його затвердження Кабінетом Міністрів України відповідно до Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365. (а.с. 10)

Вказане і стало підставою для звернення з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2017 у справі № 712/14427/17 в частині перерахунку пенсії позивачу виконана, що підтверджується листом № 916/К-10 від 03.09.2018, внаслідок чого розмір пенсії позивача з 011.09.2017 становить 5 221,57 грн., однак, оскільки вказане рішення Соснівського районного суду м. Черкаси не містить обов'язку Головного управління провести позивачу виплату вказаної суми, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2017 у справі № 712/14427/17, яка набрала законної сили, зокрема зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області зарахувати ОСОБА_2, в страховий стаж відповідно до архівної довідки № 87 від 25.08.2017, виданої ПАТ «Сталь» м. Луганськ, роботу за період з 16.08.1982 по 13.09.1993 в ПАТ «Сталь» та провести перерахунок розміру призначеної пенсії з врахуванням даного стажу (а.с. 11-12).

Листом від 03.09.2018 за вих. № 916/К-10 позивачу повідомлено, що перерахунок пенсії згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2017 у справі № 712/14427/17 проведено, та з 01.09.2017 розмір пенсії становить 5 221,57 грн.

Однак щодо виплати нарахованої в наслідок перерахунку доплата за період з 11.09.2017 по 31.08.2018 у загальній сумі 21 147,39 грн відповідач посилається на приписи Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого ПКМ України № 365 від 08.06.2016 (зі змінами), яким передбачено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Отже виплата буде проведена після його затвердження.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, зазначена постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2017 в частині перерахунку пенсії позивачу виконана.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції не було враховано наступні обставини.

Як свідчать матеріали справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 17.02.2015 № (а.с. 9).

Механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування визначений Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 № 365.

Згідно п. 15 вказаного Порядку орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Однак, колегія суддів зауважує, що вказаний Порядок поширюється на випадки призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та утворенням заборгованості за попереднім місцем пенсійного обліку, у той час як перерахунок і виплата пенсії позивачу зумовлена не врахуванням страхового стажу відповідно до архівної довідки № 87 від 25.08.2017, виданої ПАТ «Сталь» вже після набуття статусу внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, вищенаведений нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України - Постанова №365 відноситься до категорії підзаконних, та не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили, тому у даному випадку пріоритетному застосуванню підлягають норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною другою ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Необхідними умовами застосування наведеної норми є: факт нарахування сум пенсій за минулий час, що підтверджується відповідними доказами, доведеність вини пенсійного органу - наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких є невиплата сум пенсій.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем проведено перерахунок пенсії з 11 вересня 2017 року, проте щодо виплати коштів за період з 11.09.2017 по 31.08.2018, відповідач зазначив, що доплата буде виплачуватись в окремому порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Твердження суду першої інстанції про проведення відповідачем доплати пенсії відповідно до вимог Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого ПКМ України № 649 від 22.08.2018, колегія суддів вважає помилковими, оскільки згідно вказаного порядку виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику, а у спірних правовідносинах відповідач не посилається та жодним чином не обґрунтовує неможливість проведення такої доплати позивачу через брак бюджетних коштів.

Відтак, оскільки на момент звернення до суду заборгованість із виплати пенсії за період з 11.09.2017 по 31.08.2018 не усунена, вказане свідчить про незаконність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за вих. № 916/К-10 від 03.09.2018 в частині проведення виплати ОСОБА_2 доплати пенсії за період з 11.09.2017 по 31.08.2018 у загальній сумі 21 147,39 грн та необхідність задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому, посилання апелянта на постанову Верховного Суду у зразковій справі №805/402/18 від 03.05.2018 колегія суддів відхиляє, оскільки вказана зразкова справа стосується безпідставного припинення виплати пенсії особам, які мають статус внутрішньо переміщених та відновлення виплати такої пенсії.

Разом з тим, спірні правовідносини склались з приводу того, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, та відповідачем дотримано процедуру перерахунку йому пенсії на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2017, однак пенсійним фондом, не здійснено виплату такої перерахованої пенсії.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно п. 6 частини другої ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У відповідності до положень статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пунктах 2, 4 вказаної постанови зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач.

Таким чином, обов'язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що подає відповідний позов.

Крім того, за правилами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною першою статті 23 ЦК України закріплено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини другої ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Положеннями частини першої ст. 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Однак, позивачем не наведено жодних обставин погіршення його самопочуття та психічного стану внаслідок незаконних дій відповідача, як і не надано жодних інших доказів завдання йому моральної шкоди.

Щодо наданих позивачем медичних документів про хвороби останнього, як доказів на підтвердження моральної шкоди, то колегія суддів відноситься до них критично, оскільки із вказаних документів не вбачається, що хвороби позивача знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з протиправними діями відповідача при наданні йому відповіді від від 03.09.2018 за вих. № 916/К-10.

Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов'язково підтверджена належними та допустимими доказами, тому колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання незаконною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати такою, що не відповідає вимогам закону відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за вих. № 916/К-10 від 03.09.2018 в частині проведення виплати ОСОБА_2 доплати пенсії за період з 11.09.2017 по 31.08.2018 у загальній сумі 21147 (двадцять одна тисяча сто сорок сім) грн 39 (тридцять дев'ять) копійок.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) виплатити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) нараховану, але невиплачену доплату пенсії за період з 11.09.2017 по 31.08.2018 у загальній сумі 21147 (двадцять одна тисяча сто сорок сім) грн 39 (тридцять дев'ять) копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11.02.2019.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: О.В. Карпушова

В.В. Кузьменко