Справа № 158/2902/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Корецька В.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 рокуЛьвів№ 857/1182/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: Самолюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року у справі № 158/2902/18 за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 про продовження строку затримання,

ВСТАНОВИВ :

29.11.2018р. позивач ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України звернувся в суд із позовом до громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 про продовження строку затримання.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.11.2018р. позов задоволено. Суд продовжив строк затримання громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, строком на 6 (шість) місяців, а саме до 20.06.2019р.

Не погоджуючись із даним рішенням, представник апелянта Самолюк В. В. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.11.2018р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в позові.

Представник апелянта Самолюк В.В. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в 01 год. 00 хв. затриманий прикордонним нарядом ВІПС «Оноківці» в напрямку 270 прикордонного знаку, на відстані 400 м від лінії державного кордону, при спробі незаконно перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку. Документи що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України відсутні.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23.06.2018р. затримано громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 Республіки ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію із строком затримання в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном шість місяців.

03.07.2018р. відповідач поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з місцем розташування с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області. Оскільки громадянин В`єтнаму ОСОБА_1 не має документів, що надають йому право на виїзд з України.

Позивач на виконання рішення суду про примусове видворення іноземця за межі України неодноразово звертався до посольства Соціалістичної республіки В`єтнаму із запитами від 21.06.2018р. № 81/778, від 15.08.2018р. № 81/1224 та від 26.10.2018р. № 81/1722 про підтвердження належності особи до громадянства вказаної держави та надання документів для повернення його до країни громадської належності та запитом від 26.10.2018р. № 81/1723 на адресу Депаратменту Консульської Служби МЗС України із зверненням у сприянні встановлення особи відповідача.

Проте, на час звернення з позовом до суду позивач не отримав інформацію про належність відповідача до громадянства Соціалістичної республіки В`єтнаму, а також відомостей які ідентифікують особу затриманого.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

ч.4 ст.30 вказаного Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141.

За правилами ч.11-13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Як видно із матеріали справи, рішення про примусове видворення відповідача за межі України прийнято Ужгородським міськрайонним судом 23.06.2018р., при цьому, понад 6 місяців до нього застосовуються обмежувальні заходи, а саме утримання в Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у зв`язку з неможливістю ідентифікації особи - громадянина В`єтнаму ОСОБА_1 .

Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства яка затверджена спільним Наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 (далі - Інструкція) регламентовано порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Із змісту п.2.7 Інструкції видно, що у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).

У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Як видно із матеріалів справи, позивач із запитами від 21.06.2018р. № 81/778, від 15.08.2018р. № 81/1224 та від 26.10.2018р. № 81/1722 звертався до Надзвичайного та повноважного посла В`єтнаму в Україні про підтвердження належності ОСОБА_1 до громадянства вказаної держави та надання документів для повернення його до країни громадянської належності.

Проте, відповіді від цієї дипломатичної установи до позивача не надходили.

Зокрема, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які свідчать про направлення відповідних запитів до посольству В`єтнаму, а також підтвердження що такі запити посольством отримано.

Крім того, позивач згідно запиту від 26.10.2018р. за № 81/1723 звертався на адресу Департаменту Консульської Служби МЗС України із зверненнями у сприянні встановлення особи відповідача.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутній вказаний запит, який направлений через Департамент консульської служби МЗС України до компетентних органів країни походження відповідача щодо ідентифікації ОСОБА_1 , що свідчить про те, що позивач не в повній мірі реалізував свої повноваження щодо ідентифікації іноземця, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та прийняти нову якою відмовити в позові.

Керуючись ст.ст.243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2018 року у справі № 158/2902/18 скасувати.

В позові Чопського прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 про продовження строку затримання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя З.М. Матковська

Постанова складена в повному обсязі 08.02.2019р.