Справа № 1340/3787/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 рокуЛьвів№ 857/271/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року (головуючого судді Кухар Н.А.) ухвалене у відкритому судовому засіданні о 14 год. 51 хв. повний текст складено 27.11.2018 в м. Львів у справі №1340/3787/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними і скасування постанов про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Овертранс» 22.08.2018 звернулося в суд із позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області в якому просить визнати протиправними і скасувати постанов про накладення штрафу від 09.08.2018 № ЛВ 720/549/АВ/ФС-1 та № ЛВ 720/549/АВ/ФС-2.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду 20.11.2018 в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Овертранс» подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Вказує, що на виконання припису № ЛВ329/459/АВ-П від 23.04.2018 року головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області, Яворівської О.Г., позивачем було скеровано на адресу ГУ Держпраці у Львівській області повідомлення від 02.05.2018 року про усунення усіх виявлених порушень, виявлених під час інспекційного відвідування за період 2017 року по квітень 2018 року, в тому числі щодо затвердження та доведення усіх працівників графіку надання щорічних відпусток на 2018 рік із наданням його копії. Зазначають, що доведення до відома усіх працівників графіку надання щорічних відпусток на 2018 рік було здійснено у відповідності до наказу ТзОВ «Овертранс» № 123-к від 30.04.2018 року. Вказує на статтю 61 Конституції України, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Також, що було подано скаргу за вих.№1511 від 25.07.2018 року до керівника Головного управління Держпраці у Львівській області у встановлений законодавством строк із вимогою скасування припису та протоколу про адміністративне правопорушення. У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються (пункт 28 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року). Припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний сірок з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги. Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом. За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині (пункт 30 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року), однак скарга не розглянута. Скарга за Вих. №1511 від 25.07.2018 року повернута на адресу ТзОВ «Овертранс» із причин закінчення встановленого строку зберігання відділенням Укрпошти (що підтверджується конвертом із ідентифікатором за №346). Відповідачем грубо порушено право позивача на адміністративне оскарження, що і стало причиною судового захисту. Щодо постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ720/459/АВ/ФС-1 від 09.08.2018 року про накладення штрафу за порушення вимог частини четвертої ст.79 КЗпП України, пункт 4.2 р.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, накладено штраф на ТзОВ «Овертранс» у розмірі 3723 грн., однак за частиною 4 статті 79 КЗпП України те що, доказів на підтвердження обставин проінформованості працівників позивача під розписку про умови праці та про черговість надання відпусток надано не було (за наявності в матеріалах справи належним чином завіреної копії Наказу №123-к від 30.04.2018 року) та типової форми графіка відпусток законодавство не містить, а законодавець не зобов'язує позивача доводити до відома всіх працівників саме під розписку графіку про черговість надання відпусток. Щодо постанови №ЛВ720/459/АВ/ФС-2 від 09.08.2018 року про накладення штрафу за порушення вимог частини першої ст. 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 ЗУ «Про оплату праці», що працівникові, ОСОБА_2 за квітень 2018 року нараховано 3725 грн. виплачено аванс 20.04.2018 року (платіжне доручення № 1568 та відомість від 20.04.2018) в сумі - 1865,00 грн. решта суми не виплачена станом на день інспекційного відвідування - 16.07.2018 року, таким чином має місце порушення строку виплати заробітної плати більше як один місяць. Однак щодо невиплати заробітної плати у повному обсязі працівникові ОСОБА_2 за квітень 2018 року, інспектору та суду повідомлено, та надано належним чином завірені копії документів, що даного працівника у відповідності до наказу №161-к від 31.05.2018 року було звільнено з роботи за прогул, згідно п.4 ст. 40 КЗпП України (нез'явлення працівника на роботі з 02.05.2018 року по 31.05.2018 року, відсутності відповідей на листи роботодавця, звільнення працівника за прогул є стягненням за порушення трудової дисципліни, а датою звільнення у такому випадку є останній день, в який працівник працював, тобто був на роботі - 30.04.2018 року). Оскільки, ОСОБА_2, був відсутній на роботі в день виплати заробітної плати та в день видачі наказу про звільнення, ТзОВ «Овертранс» надіслало йому поштове повідомлення за вих. №1150 від 31.05.2018 року на адресу реєстрації та адресу проживання, яке він отримав 07.06.2018 року із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки та розрахункових. Здійснювати ж оплату розрахункових (в т.ч. заробітної плати за другу половину квітня 2018 року) та відсилати трудову книжку без письмової заяви ОСОБА_2 підприємство не мало права. Однак інспектором у відповіді на зауваження та відзиві і рішенні зафіксовано порушення вимог частини 1 статті 115 КЗпП України, а не частини 1 статті 116 КЗпП України, яка повинна бути застосована у відповідних правовідносинах. Також, вказує, що відповідачем порушено вимоги пунктів 6, 7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавстві про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, щодо повідомлення уповноваженої особи, а посилання на телефонограму відправлену бухгалтеру ОСОБА_3 08.08.2018 року наявною у справі є порушення повідомлення за 5 днів до дати розгляду.

04.02.2019 ТзОВ «Овертранс» подав до апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги в якому просив слухати справу без його представника, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач подавав відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що не перешкоджає судовому розгляду. Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 11.07.2018 року № 1597-П, вказано інспектору праці - головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Яворівській О.Г., на підставі п.п.1 п.5 Порядку за зверненням від 02.07.2017 року в термін з 13.07.2018 року по 16.07.2018 року провести інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці у ТзОВ «Овертранс»: Львівська область, Яворівський район, с. Підрясне, вул. Європейська, буд.1 корпус Б-4.

11.07.2018 для здійснення інспекційного відвідування у ТзОВ «Овертранс» Головним управлінням Держпраці у Львівській області було видано направлення на здійснення інспекційного відвідування у період з 13.07.2018 року по 16.07.2018 року.

За результатами інспекційного відвідування ТзОВ «Овертранс» відповідачем складено акт № ЛВ 720/459/АВ від 16.07.2018 року. Відповідно до зазначеного акту перевірки, ГУ Держпраці у Львівській області встановлено порушення позивачем вимог ч.4 ст.79 КЗпП України, ч.1 та 2 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» та п.4.2 р.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

16.07.2018 відповідач склав припис № ЛВ720/459/АВ-П, яким зобов'язано директора усунути порушення.

26.07.2018 заступником начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Стецько А.Я., було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

30.07.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області було скеровано на адресу керівника ТзОВ «Овертранс» виклик на розгляд справи про накладення штрафу, що відбудеться 07.08.2018 року о 12:00 у приміщенні Головного управління Держпраці у Львівській області.

07.08.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області було скеровано на адресу керівника ТзОВ «Овертранс» листа про те, що у зв'язку з відсутністю посадових осіб, що уповноважені розглядати справу про накладення штрафу, розгляд справи переноситься на інший день, про що додатково буде повідомлено.

08.08.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області було скеровано на адресу керівника ТзОВ «Овертранс» виклик на розгляд справи про накладення штрафу, що відбудеться 09.08.2018 року о 11:00 у приміщенні Головного управління Держпраці у Львівській області.

09.08.2018 начальник Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхова О.О., на підставі акту № ЛВ 720/459/АВ прийняла постанову № ЛВ720/459/АФ/ФС-1 про накладення на ТзОВ «Овертранс» штрафу у розмірі 3723 грн.

09.08.2018 року начальник Головного управління Держпраці у Львівській області Вільхова О.О., на підставі акту № ЛВ 720/459/АВ прийняла постанову № ЛВ720/459/АФ/ФС-2 про накладення на ТзОВ «Овертранс» штрафу у розмірі 11 169 грн.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці, застосування статті 259 Кодексу законів про працю України встановлено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).

Пунктом 2 Порядку № 295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Пунктами 8-12 Порядку № 295 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню. Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів. Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування. Вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (пункт 19 Порядку № 295).

Відповідно до пункту 23 Порядку № 295 припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційні скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Щодо постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛВ720/459/АФ/ФС-1 від 09.08.2018, колегія суддів виходить з наступного, підставою для її винесення послугували встановлені в ході інспекційного відвідування порушення вимог частини четвертої статті 79 КзпП України - під час інспекційного відвідування не надано графік надання працівникам основних щорічних відпусток на 2017 рік, що свідчить що такий графік не був розроблений. Під час інспекційного відвідування надано графік відпусток на 2018 рік, однак не надано жодного документа, який би свідчив про доведення графіку надання відпусток до відома всіх працівників; порушення вимог п.4.2 р.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - згідно наказу № 161-к від 31.05.2018 року ОСОБА_2, звільнено з роботи з 31.05.2018 року за п.4 ст. 40 КЗпП України, який відсутній на роботі в день звільнення, однак адміністрацією в цей день не надіслано поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки, а надіслано 01.06.2018 року, лист, квитанція, копія наказу про звільнення додається до акту інспекційного відвідування.

Згідно частини 4 статті 79 КЗпП України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що доказів на підтвердження обставин поінформованості працівників позивача під розписку про умови праці та про черговість надання відпусток не надано, а тому під час інспекційного відвідування було порушення позивачем вимог частини 4 статті 79 КЗпП України, а посилання скаржника, що чинне законодавство не зобов'язує роботодавця доводити графік відпусток до відома працівників саме під розписку є необґрунтованим та не звільняє роботодавця від обов'язку доведення графіку відпусток до відома працівників. А наказ позивача від 30.04.2018 №123-к «Про затвердження графіку відпусток та штатного розпису» не містить розпорядження роботодавця про доведення графіку до відома працівників та відповідальної особи щодо такого доведення не визначає.

Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Пунктом 4.2 розділу 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 передбачено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що працівника позивача звільнено з роботи наказом № 161-к від 31.05.2018 року, проте листом від 31.05.2018 №1150 про необхідність отримання ним трудової книжки, згідно з наданими представником позивача описом вкладення у цінний лист містить дату відправлення 01.06.2018, тобто з порушенням встановленого трудовим законодавством строку (аркуші справи 79-80). Доказів направлення ОСОБА_2, копії наказу про звільнення, які б спростовували обставини, встановлені відповідачем в результаті інспекційного відвідування, суду не надано.

Щодо постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛВ720/459/АФ/ФС-2 від 09.08.2018 року, колегія суддів виходить з наступного, підставою для її винесення послугували встановлені в ході інспекційного відвідування порушення вимог частини 1 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» - працівникові ОСОБА_2, за квітень 2018 року нараховано 3725 грн., виплачено аванс 20.04.2018 року (платіжне доручення № 1568 та відомість від 20.04.2018) в сумі -1865,00 грн., решта суми не виплачена станом на день інспекційного відвідування - 16.07.2018 року. Таким чином має місце порушення строку виплати заробітної плати більше як один місяць.

В ході інспекційного відвідування було встановлено, що працівнику підприємства ОСОБА_2 не було виплачено в повному обсязі заробітної плати за квітень 2018 року. Зокрема, за вказаний місяць працівнику було виплачено лише аванс у розмірі 1865,00 грн. Заробітну плату за другу половину місяця ОСОБА_2 виплачено не було, що підтверджується наявними у справі доказами, а саме табель обліку робочого часу за квітень 2018 року та відомістю про нарахування коштів № 291 за І частину квітня 2018 року, щодо виплати лише аванс у розмірі 1865.0 грн. (аркуші справи 86-87, 88).

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно частин1, 2 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата та у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Аналогічна норма міститься в частині 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці».

Доводи скаржника із посиланням на статтю 116 КЗпП України (строки розрахунку при звільненні), яка повинна застосовуватись відповідачем та відсутність працівника на роботі в день виплати заробітної плати та в день звільнення, колегією суддів спростовуються, оскільки на момент виплати заробітної плати за друге половину квітня 2018 року працівник ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з позивачем, що підтверджується табелем робочого часу за квітень 2018 року, а відсутність на роботі ОСОБА_2, з 02.05.2018 року по 31.05.2018 року без поважних причин, не може бути підставою для невиплати заробітної плати за квітень 2018 року.

Таким чином, порушення позивачем вимог частини 1 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» знайшли своє підтвердження у суді та свідчать про порушення встановлених строків виплати заробітної плати.

Щодо доводів скаржника стосовно відсутності підстав для притягнення до відповідальності у вигляді встановлення штрафу, з мотивів усунення виявлених порушень у відповідності до припису ЛВ329/459/АВ-П від 23.04.2018 року, колегія суддів вказує, що на підставі пункту 29 Порядку №295, згідно із яким, заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а тому відповідачем вчинені дії відповідно до трудового законодавства.

Щодо твердження скаржника про те, що розгляд справи про накладення штрафу здійснений без участі представника позивача, судом встановлено, що механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» передбачений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 17.07.2013 р. № 509 (далі - Порядок №509).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками та передбачено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 509, уповноважена особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складання акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Пункт 6 Порядку №509 встановлює, що про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Судом встановлено, що 30.07.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області було скеровано на адресу керівника ТзОВ «Овертранс» виклик на розгляд справи про накладення штрафу, що відбудеться 07.08.2018 року о 12:00 год. у приміщенні Головного управління Держпраці у Львівській області.

07.08.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області було скеровано на адресу керівника ТзОВ «Овертранс» листа про те, що у зв'язку з відсутністю посадових осіб, що уповноважені розглядати справу про накладення штрафу, розгляд справи переноситься на інший день, про що додатково буде повідомлено. Представник позивача Смик М.М., 07.08.2018 року, був ознайомлений, що підтверджується його підписом на листі.

08.08.2018 Головним управлінням Держпраці у Львівській області було скеровано на адресу керівника ТзОВ «Овертранс» виклик на розгляд справи про накладення штрафу, що відбудеться 09.08.2018 року о 11:00 год. у приміщенні Головного управління Держпраці у Львівській області, та повідомлено телефонограмою, наявною у справі (аркуш справи 73).

Відповідно до пункту 7 Порядку №509 справу про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

А тому колегія суддів вважає, що оскільки представник телефонограмою ТзОВ «Овертранс» була повідомлена про розгляд справи про накладення штрафу на 09.08.2018, та у зв'язку з об'єктивними причинами 07.08.2018 розгляд справи не зміг відбутись, докази чого наявні в матеріалах справи, позивач був належним чином повідомлений згідно Порядку №509 та його відсутність не може вказувати про протиправність прийняття оскаржуваних рішень, а посилання ТзОВ «Овертранс», що не була розглянута скарга за Вих. №1511 від 25.07.2018 року, яка повернута на адресу позивача із причин закінчення встановленого строку зберігання відділенням Укрпошти, також не може бути підставою для скасування оскаржуваних рішень, оскільки причин отримання такої уповноваженим органом не встановлено належними доказами, чи їхніх протиправних дій щодо отримання такої кореспонденції.

Доводи скаржника, які подані до апеляційного суду, як доповнення до апеляційної скарги, із посиланням на постанову Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №814/2156/16, статтю 61 Конституції України і додатком є постанова Яворівського районного суду Львівської області від 10.09.2018 справа №460/3301/18, колегія суддів вважає, що спірні правовідносити не є подібними, оскільки директора ТзОВ «Овертранс» не було притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження закрито у зв'язку із спливом строку накладенням адміністративного стягнення на момент розгляду справи відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні суду першої інстанції, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається, відповідачем правомірність дій та оскаржуваних рішень підтверджена, а тому в задоволенні адміністративного позову відмовлено правомірно.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертранс» - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі №1340/3787/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 11.02.2019