Справа № 146/1563/18
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 146/1563/18

Головуючий у 1-й інстанції: Скаковська І.В.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

12 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року (повний текст рішення складено 31.10.2018, місце та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Томашпільського району Вінницької області Тарасова Юрія Анатолійовича про скасування постанови про натягнення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військового комісара Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

2. У обґрунтування позову позивач вказав, що не погоджується з прийнятою 11 жовтня 2018 року військовим комісаром Томашпільського району Вінницької області підполковником ОСОБА_2 постановою № 108 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, з тих підстав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем порушено вимоги ст. ст. 254, 256 КупАП щодо дотримання змісту протоколу та його складання, оскільки останній складено в одному примірнику та без зазначення фактичного місця скоєння правопорушення.

3. Також позивач вказав, що ч. 1 ст. 210 КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за відмову від отримання повістки, оскільки дана норма передбачає санкцію за неявку у військкомат без поважних причин.

4. Окрім того, вказав, що у постанові зазначено два військових комісари, а саме: ОСОБА_2 , який розглядав справу, та ОСОБА_3 , який приймав рішення та підписував постанову, що суперечить нормам чинного законодавства.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

6. Скасовано постанову №108 від 11 жовтня 2018 року, прийняту військовим комісаром Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 119 гривень.

7. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210 КУпАП направлено на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

8. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова складена з порушенням норм процесуального законодавства, оскільки у ній зазначено два військових комісари: ОСОБА_2 , який розглядав справу, та ОСОБА_3 , який приймав рішення та підписував постанову. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення також складено з порушенням норм процесуального законодавства, оскільки в ньому відсутні відомості про місце його складання, а також посада особи, яка його складала, зазначена у скороченому вигляді, окрім того, відсутні повні адреси свідків.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права в частині направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210 КУпАП на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10. Позивач наполягає на тому, що направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд викликає сумнів щодо обґрунтованості та законності притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на встановленні судом першої інстанції порушення під час складання матеріалів адміністративної справи.

11. У скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції у вказаній частині та ухвалити нове рішення, яким закрити справу про адміністративне правопорушення.

12. Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

13. 02 жовтня 2018 року військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , провідний спеціаліст командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , інспектор військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 прибули до відділення "Нової пошти" у смт Томашпіль Вінницької області для складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від отримання повістки.

14. У відділенні "Нової пошти" у присутності позивача та працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 роз`яснено суть вчиненого ним адміністративного правопорушення та ОСОБА_4 склав відносно нього протокол від 02 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 210 КУпАП. У протоколі також зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 11 жовтня 2018 року о 09.20 годині в каб. № 8. Позивач від письмових пояснень та від підписання протоколу у присутності вказаних осіб відмовився. Відмову у отриманні повістки позивач мотивував працевлаштуванням у ГУНП у Вінницькій області.

15. 10 жовтня 2018 року позивач надіслав до Томашпільського районного військового комісаріату клопотання про відкладення розгляду адміністративної справи у зв`язку з участю у конкурсі на заміщення посади ГУНП у Вінницькій області.

16. Оскільки позивач 11 жовтня 2018 року до приміщення Томашпільського районного військового комісаріату не прибув, то адміністративну справу розглянуто за його відсутності. За наслідками розгляду адміністративної справи прийнято постанову № 108, згідно з якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 гривень.

17. Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

18. Позивач вважає дії відповідача незаконними, оскільки ним будь - яких адміністративних правопорушень не вчинено. Крім того, оскаржувана постанова складена з порушенням ст. 283 КУпАП. Також позивач вказав, що ч. 1 ст. 210 КУпАП не передбачено адміністративної відповідальності за відмову від отримання повістки.

19. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що під час складання оскаржуваної постанови допущено помилку щодо розгляду справи ОСОБА_6 , яка 12.10.2018 виправлена і 16.10.2018 надіслана позивачу рекомендованим листом. В решті постанова є обґрунтованою та законною.

ІV.РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Конституція України.

20.1 Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Кодекс адміністративного судочинства України.

21.1 Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

21.2 Стаття 6. Кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

21.3 Частина 4 статті 70. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

21.4 Частина 2 статті 71. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

22. Кодекс України про адміністративні правопорушення.

22.1 Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі по тексту - КУпАП) за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

22.2 Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

22.3 Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

22.4 Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

22.5 Відповідно до ст. 235 КУпАП військові комісари розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 - 211-6 КУпАП.

22.6 Відповідно до статті 210 КУпАП порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах - тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті або частиною першою статті 211 цього Кодексу, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

22.7 Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

22.8 Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

22.9 У відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

22.10 За правилами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

22.11 Статтею 268 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

22.12 Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

22.13 Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

22.14 Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

23. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року (Заява № 17444/04).

23.1 Вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

24. Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, суд виходить з такого.

25. З аналізу наведених положень вбачається, що встановивши факт вчинення, зокрема, посадовою особою адміністративного правопорушення уповноважена на те посадова особа складає протокол про вчинення такого правопорушення.

26. При цьому, у такому протоколі в обов`язковому порядку зазначається, зокрема, місце його складення, адреси свідків.

27. З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою став протокол про адміністративне правопорушення, складений провідним спеціалістом командування Томашпільського районного військового комісаріату Щербатим А.А. 02.10.2018.

28. Водночас, у наведеному протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі якого і винесено оскаржувану постанову, відсутні відомості про місце його складання та адреси свідків, у обох випадках зазначено лише смт Томашпіль.

29. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що неприпустимим є залучення у якості свідка військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який підписував оскаржувану постанову.

30. Відповідно до ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

31. Хоча КУпАП не містить положень про заборону залучати посадових осіб органів, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, у якості свідків, колегія суддів вважає це недопустимим, оскільки на цих осіб покладається обов`язок встановлення обставин вчинення проступку та об`єктивна їх фіксація у протоколі про адміністративне правопорушення.

32. Також, вказаний протокол про адміністративне правопорушення не підписаний з боку позивача та не містить інформації щодо отримання його екземпляру або інформації щодо відмови позивача від отримання такого протоколу. У протоколі лише вказано, що позивач відмовився від його підпису, проте у ньому відсутні відмітки про його складання у двох екземплярах та розписки позивача про отримання такого екземпляра або відмови від його отримання.

33. Колегія суддів погоджується з висновком суду, що оскаржувана постанова, яка надана позивачем до адміністративного позову, складена з порушенням норм процесуального законодавства, оскільки у ній зазначено два військових комісари: ОСОБА_2 , який розглядав справу, та ОСОБА_3 , який приймав рішення та підписував постанову, і виправлення відповідачем допущеної помилки та надіслання її позивачу є неприпустимим.

34. Суд апеляційної інстанції наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

35. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

36. В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.

37. Зазначені висновки узгоджуються з позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а.

38. Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

39. Отже, колегія суддів вважає, що в процесі розгляду даної справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача саме направленню на новий розгляд до Томашпільського районного військового комісаріату, оскільки в процесі розгляду справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем були суттєво порушені приписи КУпАП щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому під час нового розгляду справи мають враховані та усунені вказані порушення.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

40. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

41. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

42. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

43. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

44. Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.