Справа № 826/13316/17
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 №2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати, та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.04.2017 ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 2, яким позивачу відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України визначено до сплати суму податкового зобов'язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» за 2017 рік у розмірі 40 161,53 грн.

Не погоджуючись з правомірністю такого податкового повідомлення-рішення, позивач оскаржив його до Державної фіскальної служби України, шляхом подання скарги в порядку ст. 56 Податкового кодексу України. Рішенням ДФС України від 20.09.2017 №12360/Г/99-99-11-02-01-14 вказана скарга платника податку була залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 №2 - без змін.

З текстів цього рішення ДФС України від 20.09.2017 про результати розгляду скарги та відзиву відповідача на позов, що наявні у матеріалах справи, вбачається, що спірна сума земельного податку за 2017 рік була нарахована позивачу, як власнику нежитлового приміщення у багатоквартирному житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Перемоги, 1, за земельну ділянку площею 1117,31 кв.м., що знаходиться за тою ж адресою. Відомості про площу земельної ділянки, що знаходить під належним ОСОБА_3 нежитловим приміщенням, були взяті з витягу з технічної документації №Н-00059/2007 (вих. №4221 від 02.10.2007) про нормативну грошову оцінку частини земельної ділянки. Розрахунок земельного податку за 2017 рік у сумі 40 161,53 грн. позивачу був проведений наступним чином: 1117,31 кв.м. х 631,54 x 2 x 1,5 x 1,249 x 1,433 x 1,06 х 1% = 40 161,53 грн., де: 1117,31 кв.м. - площе земельної ділянки; 631,54 грн. - базова вартість 1 кв.м. згідно з Рішенням Київської міської Ради від 26.07.2007 №43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення» в редакції рішення Київської міської Ради від 03.07.2017 №23/23 введеного в дію з 01.07.2015; 2 - коефіцієнт на функціональне використання землі (наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489); 1,5 - узагальнюючий локальний коефіцієнт згідно рішення Київської міської Ради від 03.07.2017 №23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва» із змінами та доповненнями); 1,249 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 № 6-28-0.22-215/2-15; 1,433 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 № 6-28-0.22- 201/2-16; 1,06 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2017 №22-28-0.22-443/2-17); 1% - ставка земельного податку в 2017 році обраховується відповідно до п. 5 додатку 3 «Положення про плату за землю в місті Києві» до рішення Київської міської Ради від 23.06.2011 № 242/5629 зі змінами та доповненнями. При цьому, інформація про об'єкт нерухомого майна (тип і його розмір, інші характеристики), під яким розташована частина земельної ділянки 1117,31 кв.м., за яку позивачу була визначена спірна сума земельного податку, в наданих відповідачем документах відсутня.

Не погоджуючись з вищенаведеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час розгляду адміністративної справи не доведено правильність проведеного ним обрахунку позивачу податкового зобов'язання по земельному податку за 2017 рік.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України (у редакції, чинній на дату прийняття податкового повідомлення-рішення) земельним податком визнається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу). Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п.п. 269.1.1 і 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з п.п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

У частинах 1 та 2 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на дату прийняття податкового повідомлення-рішення, далі ЗК України) встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст.ст. 125 і 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення ст. 377 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дату прийняття податкового повідомлення-рішення). За статтею 378 цього Кодексу право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Аналіз зазначених норм права дає можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об'єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов'язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

Зокрема, в розумінні зазначених норм обов'язок зі сплати земельного податку для фізичної особи - власника чи користувача земельної ділянки залишається незмінним незалежно від реалізації цією особою певних наданих їй правоможностей, як-от набуття нею статусу суб'єкта господарювання, діяльність якого пов'язана з використанням земельної ділянки або без такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та підвереджується доказами наявними в матеріалах справи, в серпні 2016 року КП «Київський інститут земельних відносин» за дорученням Головного управління земельних ресурсів м. Києва та на підставі зверненням Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (лист від 24.07.2007 №02/07) та інших товариств були внесені зміни до технічного звіту по встановленню зовнішніх меж користування земельної ділянки 75:230:008, а саме в частині переліку землекористувачів.

02.10.2007 ОСОБА_3 Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації був виданий Витяг з технічної документації №Н-00059/2007 про нормативну грошову оцінку частини земельної ділянки (кадастровий номер 75:230:008) (вих. 422 від 02.10.2007) на земельну ділянку площею 1117,31 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, Святошинський р-н, вул. Перемоги, 1.

Відповідно до листа (довідки про майно) Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна Київської міської державної адміністрації від 12.09.2013 №19616 (И-2013), за даними Бюро по нежитловому фонду за адресою вул. Перемоги, 1 за ОСОБА_3 була проведена реєстрація права власності на наступні об'єкти:

- нежиле приміщення №14 (в літ. «А»), загальною площею 101,9 кв.м. - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Р. 22.09.2006 №7335. В подальшому, 13.12.2012 дане нежиле приміщення було ним подаровано;

- нежиле приміщення підвалу (в літ. «А»), загальною площею 131,9 кв.м., що складає 28/100 частин від нежилого приміщення в будинку площею - 131.9 кв.м., - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Р. 22.09.2006 №2850. В подальшому, 25.12.2011 дане нежиле приміщення було ним подаровано.

15.02.2017 між ОСОБА_5 (як дарувальником) та ОСОБА_3 (як обдарованим) був укладений договір дарування житлового приміщення, за умовами якого ОСОБА_5 подарував позивачу нежиле приміщення №14 (в літ. «А»), загальною площею 101,90 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перемоги, 1, реєстраційний номер в Державному реєстр речових прав на нерухоме майно 00. Даний договір (копія якого наявна у матеріалах справи) був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.02.2017, номер в Реєстрі 295.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (сформована станом 13.10.2017, номер інформаційної довідки 100325680) право власності на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00 - нежиле приміщення №14 (в літ. «А»), загальною площею 101,90 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перемоги, 1 зареєстровано 26.09.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37268156 від 26.09.2017, на праві приватної власності за ОСОБА_6 (підстава виникнення права власності - договір дарування нежитлового приміщення, серія та номер: 3427, виданий 26.09.2017, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал З.Р.). Крім того, наявні відомості, що попередньо право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна було зареєстровано за ОСОБА_5 (підстава виникнення права власності - договір дарування, серія та номер: 688, виданий 13.12.2012, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ничипоренко О.В.).

Крім того, дана Інформаційна довідка станом на 13.10.2017 містить відомості про те, що інший об'єкт нерухомого майна за вказаною адресою - за реєстраційним номером 35617664 - нежилі приміщення (в літ. А») загальною площею 131,90 кв.м., що складає 28/100 частині від нежилих приміщень в будинку загальною площею 451,00 кв.м., зареєстрований на праві власності за ОСОБА_8 16.01.2012 (підстава виникнення права власності - договір дарування, серія та номер: 1885, виданий 25.12.2011, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ничипоренко О.В.).

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що про наявність у позивача, як власника нежилого приміщення №14 (в літ. «А»), загальною площею 101,90 кв.м. у багатоквартирному житловому будинку, обов'язку по сплаті земельного податку за частину земельної ділянки під таким нежилим приміщенням та виключно за період перебування вказаного нерухомого майна у власності позивача, тобто за період з 15.02.2017 по 25.09.2017.

Відповідачем документально не доведено наявність підстав для використання даних з Витягу №Н-00059/2007 (вих. №4221 від 02.10.2007) про нормативну грошову оцінку частини земельної ділянки для обрахунку земельного податку позивачу за 2017 рік. Крім того, сума земельного податку у розмірі 40 161,53 грн. була визначена позивачу за весь період 2017 року, в той час, як матеріалами справи підтверджений лише період з 15.02.2017 по 25.09.2017.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року - залишити без змін.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма