Справа № 805/677/17-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2019 року

Київ

справа №805/677/17-а

адміністративне провадження №К/9901/66201/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області; далі - управління ПФУ) на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року (суддя Тарасенко І.М.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року (судді Міронова Г.М., Арабей Т.Г., Геращенко І.В.) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Торецька вугледобувна компанія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 805/677/17-а за позовом управління ПФУ до товариства з додатковою відповідальністю (далі - ТДВ) «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, -

встановив:

24 січня 2017 року управління ПФУ звернулось до суду з позовом до ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з відшкодування суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 3 860 085, 18 грн, що виникла за період з 01 червня по 31 грудня 2016 року.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 805/677/17-а адміністративний позов задовольнив повністю: стягнув з ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» на користь управління ПФУ заборгованість по відшкодуванню суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ (Список №1) в розмірі 3 860 085 грн 18 коп., що виникла за період з 01 червня по 31 грудня 2016 року.

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 11 січня 2018 року у справі № 805/677/17-а заяву ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» про відстрочення виконання судового рішення у справі № 805/677/17-а за позовом управління ПФУ до ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на суму 3 860 085 грн 18 коп. задовольнив частково. Відстрочив виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі № 805/677/17-а на 6 календарних місяців, а саме до 12 липня 2018 року. В іншій частині заяву ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» залишив без змін.

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 10 липня 2018 року у справі № 805/677/17-а замінив в адміністративній справі № 805/677/17-а боржника - ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» на його правонаступника - ТОВ «Торецька вугледобувна компанія».

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 31 липня 2018 року замінив стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого у справі № 805/677/17-а, з управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області на Торецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 17 жовтня 2018 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Управління ПФУ не погодилося з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій і подало касаційну скаргу про їх скасування та ухвалення нового рішення відмову в задоволенні заяви ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» на ТОВ «Торецька вугледобувна компанія».

Попри зазначені скаржником порушення судами норм процесуального права щодо своєчасності повідомлення про розгляд справи та неналежної оцінки доказів у справі, зокрема, указує на безпідставність заміни сторони виконавчого провадження з огляду на відсутність відомостей про припинення боржника як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зазначає і про те, що передача заборгованості перед управлінням ПФУ з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій при виділенні не є сферою регулювання Цивільного кодексу України.

ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін. На спростування доводів касаційної скарги зазначає про безпідставність припущень стягувача щодо неможливості вибуття боржника із відносин виконання судового рішення через те, що його не ліквідовано, тоді як виділ є видом реорганізації, який не передбачає припинення юридичної особи, з якої здійснено виділ, так само і щодо неможливості переходу внаслідок виділу зобов'язань у публічно-правових відносинах. Указує і на безпідставність тверджень скаржника щодо недостовірності доказів.

Верховний Суд переглянув судові рішення в межах касаційної скарги, перевірив повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи, правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права і дійшов висновку про таке.

За положеннями частини першої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

У статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1404-VIII) під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1404-VIII) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положення частини п'ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Із наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов'язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна однієї сторони провадження іншою. Така заміна є прийнятною, серед іншого, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та спеціальний закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, приміром з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

За обставин цієї справи для встановлення факту правонаступництва визначальним фактором став перехід до нової юридичної особи як правонаступника за розподільчим балансом частини майна, в тому числі і зобов'язань боржника щодо сплати заборгованості з покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з 01 червня по 31 грудня 2016 року за Списком № 1 у розмірі 3 860 085,18 грн, що стягнуті постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 805/677/17-а.

Актом приймання-передавання майна (прав та обов'язків) від 19 червня 2018 року до розподільчого балансу ТДВ «Орендне Підприємство Шахта імені Святої Матрони Московської» до ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» передало «поточні зобов'язання і забезпечення розрахунки зі страхування», які існували у боржника станом на 01 травня 2018 року на загальну суму 45 448 000 грн, у складі яких передана заборгованість перед управлінням ПФУ з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яка дорівнює за Списком № 1 29 734 287,21 грн, за Списком № 2 2 166 091,91 грн та містить у своєму складі і заборгованість з покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, яка утворилась за період з 01 червня по 31 грудня 2016 року за Списком № 1 у розмірі 3 860 085,18 грн, що стягнута постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 805/677/17а, що підтверджується розподільчим балансом та актом приймання-передавання майна від 19 червня 2018 року.

ТОВ «Торецька вуглевидобувна компанія» є юридичною особою, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 15 червня 2018 року за номером 0000773; ідентифікаційний код: 42245901; місцезнаходження юридичної особи: вул. Дружби, 31, м. Торецьк, Донецька область, 85200; перебуває на податковому обліку за основним місцем обліку Костянтинівська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

З огляду на ці обставини суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» є таким, що вибуло з матеріальних правовідносин, щодо яких виник спір у адміністративній справі № 805/677/17-а з приводу погашення заборгованості по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01 червня по 31 грудня 2016 року за Списком № 1 у розмірі 3 860 085,18 грн, оскільки через проведення реорганізації шляхом виділу, обов'язок по виконанню даних зобов'язань передано іншій юридичній особі - ТОВ «Торецька вугледобувна компанія».

Оцінюючи висновки рішень судів першої та апеляційної інстанцій в аспекті доводів касаційної скарги, слід зазначити, що суди правильно встановили обсяг та зміст фактичних обставин справи, та не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Наведені ж у касаційній скарзі доводи в основному зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів, а тому правового значення не мають та правильності висновків судів не спростовують.

Окрема варто зазначити, що покликання в касаційній скарзі на порушення права управління ПФУ як кредитора під час реорганізації ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» у спосіб виділу і створення ТОВ «Торецька вугледобувна компанія», за яким управління ПФУ згідно зі статтею 55 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 6 лютого 2018 року № 2275-VIII мало бути обов'язково повідомлено про прийняття рішення про припинення товариства шляхом виділу, а також покликання на порушення вимог цивільного законодавства під час реалізації процедури виділення і створення нової юридичної особи, на нелегітимність створення ТОВ «Торецька вугледобувна компанія» та інші пов'язані і похідні від цих обставин міркування стосуються правовідносин, які утворюють окремий спір, предмет, обсяг та межі якого тягнуть застосування іншого способу судового захисту. Окреслені спірні правовідносини не охоплюються предметом перегляду вимог заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки більше стосуються корпоративних відносин, на які правила адміністративного судочинства не поширюються.

Верховний Суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (стаття 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

Не виявлено під час розгляду справи істотних порушень вимог процесуального закону, які б були безумовною підставою для втручання в оскаржені рішення судів попередніх інстанцій

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу управління ПФУ слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341- 343, пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко