Справа № 855/22/19
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2019 року

Київ

справа №855/22/19

адміністративне провадження №А/9901/17/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

секретар судового засідання - Шевчук К.В.,

за участю

позивача - ОСОБА_3,

представників відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_3

до Центральної виборчої комісії

про визнання протиправною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 02 лютого 2019 року №196, якою відмовлено в реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року, та зобов'язання зареєструвати кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 05 лютого 2019 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, ЦВК, Комісія) про визнання протиправною та скасування постанови Центральної виборчої комісії від 02 лютого 2019 року №196, якою відмовлено в реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року, та зобов'язання зареєструвати кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Центральної виборчої комісії про визнання незаконною та скасування постанови і зобов'язання вчинити дії відмовлено.

3. У рішенні суд зазначив, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 до заяви про самовисування було додано дублікат квитанції №0.0..1 від 24 січня 2019 року про переказ у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії коштів у сумі 25 грн. та платіжне доручення №Р24А549591066А98335 від 24 січня 2019 року на суму 4 гривні, позивачем не було виконано вимогу Закону №474-XIV щодо надання документів про внесення грошової застави відповідно до ст. 49 цього Закону, з огляду на що постанова Центральної виборчої комісії №196 від 02 лютого 2019 року є обґрунтованою та такою, що прийнята відповідачем на підставі та в межах норм чинного законодавства. Суд вказав на те, що невідповідність, на переконання позивача, ст. 49, 51 Закону України «Про вибори Президента України» нормам чинного законодавства та відсутність нормативно - правового документа, яким би було передбачено таке поняття та вид розрахунку як "безготівковий порядок", не може братися судом до уваги, так як жодним чином не встановлює протиправних дій Центральної виборчої комісії при винесенні оскаржуваної постанови, яка, як суб'єкт владних повноважень, діє на підставі та в межах норм чинного законодавства. Також суд врахував, що позивачем наявність певних неточностей в заповненні анкети та поданні до відповідача декларації не заперечувалась, проте, як зазначив суд, такі неточності та помилки не були підставою для прийняття спірної постанови та відмови позивачу в реєстрації кандидатом на пост Президента України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень)

4. 09 лютого 2019 року до Суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 (далі - скаржник) на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року, в якій скаржник просить скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

5. Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу скаржник зазначає, що ним було подано всі передбачені законом документи для реєстрації кандидатом на пост Президента України. Зазначає, що Шостий апеляційний адміністративний суд не дослідив всі докази, подані ним належним чином. Посилається на невідповідність положень ч. 1 ст. 49 Закону України «Про вибори Президента України» встановленому в законодавстві визначенню та тлумаченню поняття, що стосується перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, оскільки жодним нормативно-правовим документом не передбачено такого поняття та виду розрахунку, як «безготівковий порядок», а перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів відбувається у вигляді «безготівкового розрахунку». Вказана позиція також підтверджується наданими позивачем висновками експертів, долученими до матеріалів справи, однак які, як вказує скаржник, не були досліджені належним чином судом в судовому засіданні. Також скаржник посилається на те, що 08 лютого 2019 року на його адресу надійшла відповідь від АБ «Укргазбанк», відповідно до якої Банк не може надати кошти у вказаний спосіб, що підтверджує позицію про відсутність такого безготівкового розрахунку, як «безготівковий порядок». ОСОБА_3 зазначає, що виконати вимоги ч. 1 ст. 49 Закону України «Про вибори Президента України» неможливо, а тому ЦВК зобов'язана була прийняти подані ним документи та зареєструвати його кандидатом на пост Президента України. Зважаючи на викладене, позивач вважає рішення суду першої інстанції протиправним та таким, що має бути скасована.

6. 10 лютого 2019 року відповідачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, зазначаючи, що постанова №196 від 02 лютого 2019 року була прийнята Центральною виборчою комісією на підставі, у спосіб та в межах наданих їй повноважень. Зазначає, що позивачу відмовлено у реєстрації кандидатом на пост Президента України через ненадання документа про внесення грошової застави відповідно до статті 49 Закону України «Про вибори Президента України». При цьому, наявність певних помилок та неточностей у поданих позивачем документах не слугувала підставою для відмови останньому в реєстрації кандидатом на пост Президента України. Окремо вказує на непідтвердження відповіддю АБ «Укргазбанк» позиції відповідача неможливості надання коштів у безготівковому порядку, зважаючи на те, що ОСОБА_3 відмовлено у наданні кредиту через відсутність кредитного продукту. Вважає, що Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов висновків на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, наявних документів та пояснень сторін.

7. Ухвалами Верховного Суду від 10 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду.

8. У судовому засіданні апелянт підтримав висновки, викладені в поданій ним апеляційній скарзі, просив задовольнити її вимоги.

9. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судом попередньої інстанції встановлено, що 29 січня 2019 року ОСОБА_3 подано до Центральної виборчої комісії заяву про самовисунення кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року.

11. Разом із заявою, позивачем подано документи, передбачені ч.1 ст. 51 Закону України «Про вибори Президента України». ОСОБА_3 до заяви про самовисування додано дублікат квитанції №0.0..1 від 24 січня 2019 року про переказ у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії коштів у сумі 25 гривень та платіжне доручення №Р24А549591066А98335 від 24 січня 2019 року на суму 4гривні.

12. 02 лютого 2019 року Центральною виборчою комісією винесено постанову №196 «Про відмову ОСОБА_3 у реєстрації кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року». Підставою винесення цієї постанови відповідачем визначено пункт 3 частини 1 статті 52 Закону України «Про вибори Президента України» (ненадання документа про внесення грошової застави у розмірі два мільйони п'ятсот тисяч гривень).

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

13. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Пункт 20 частини 1 статті 92 Конституції України: виключно законами України визначається організація і порядок проведення виборів і референдумів.

15. Частини 6 статті 103 Конституції України: порядок проведення виборів Президента України встановлюється законом.

16. Стаття 48 Закону України «Про вибори Президента України» №474-XIV від 05 березня 1999 року (далі - Закон №474-XIV): громадянин України, який відповідно до статті 9 цього Закону може бути обраним Президентом України, особисто подає до Центральної виборчої комісії засвідчену в установленому законом порядку заяву про самовисунення кандидатом на пост Президента України.

У заяві про самовисунення на пост Президента України мають міститися згода на оприлюднення біографічних відомостей і декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 50 цього Закону, зобов'язання в разі обрання передати у порядку, встановленому законом, протягом місяця після офіційного оголошення результатів виборів в управління іншій особі належні йому підприємства та корпоративні права і припинити діяльність чи скласти представницький мандат, які відповідно до Конституції України та законів України несумісні з зайняттям посту Президента України.

До заяви додаються документи, передбачені частиною першою статті 51 цього Закону.

17. Стаття 49 Закону №474-XIV: грошова застава вноситься партією, яка висунула кандидата на пост Президента України, або кандидатом на пост Президента України у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії (після початку виборчого процесу та до подання документів Центральній виборчій комісії для реєстрації) у розмірі два мільйони п'ятсот тисяч гривень.

Грошова застава повертається суб'єкту її внесення (партії чи кандидату на пост Президента України) у разі, якщо відповідного кандидата визнано обраним Президентом України або включено до виборчого бюлетеня для повторного голосування. В інших випадках грошова застава не повертається і перераховується до Державного бюджету України.

У разі прийняття Центральною виборчою комісією рішення про відмову в реєстрації кандидата на пост Президента України, внесена грошова застава у п'ятиденний строк з дня його прийняття перераховується суб'єкту її внесення (відповідно на рахунок партії або рахунок, зазначений кандидатом на пост Президента України).

18. Частина 1 статті 51 Закону №474-XIV: центральна виборча комісія реєструє кандидата на пост Президента України за умови отримання таких документів:

1) анкети кандидата на пост Президента України за формою, встановленою Центральною виборчою комісією (заповнюється кандидатом особисто);

2) автобіографії особи, висунутої кандидатом на пост Президента України (на паперовому носієві та в електронному вигляді), обсягом до двох тисяч друкованих знаків, що обов'язково повинна містити: прізвище, ім'я, по батькові, число, місяць, рік і місце народження, відомості про громадянство, освіту, трудову діяльність, посаду (заняття), місце роботи, громадську роботу (в тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім'ї, адресу місця проживання із зазначенням часу проживання в Україні, відомості про судимість, не погашену і не зняту у встановленому законом порядку;

3) передвиборної програми кандидата, викладеної державною мовою, обсягом до дванадцяти тисяч друкованих знаків (на паперовому носієві та в електронному вигляді);

4) документа про внесення грошової застави відповідно до статті 49 цього Закону;

5) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 50 цього Закону <…>.

19. Стаття 52 Закону №474-XIV: Центральна виборча комісія відмовляє у реєстрації кандидата на пост Президента України у разі <…>:

3) відсутності документів, зазначених у статтях 48 або 51 цього Закону <…>;

Помилки і неточності, виявлені в поданих кандидатами на реєстрацію документах, підлягають виправленню і не є підставою для відмови в реєстрації кандидата на пост Президента України.

Рішення про відмову в реєстрації кандидата повинно містити вичерпні підстави відмови. Копія цього рішення не пізніше наступного дня після його прийняття видається уповноваженому представнику відповідної партії (кандидата) або кандидату.

20. Частина 1 статті 18 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» №1932-IV від 30 червня 2004 року (далі - Закон №1932-IV ): Центральна виборча комісія (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Частина 1 статті 308 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

22. Згідно частини 2 цієї статті суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

23. Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення і скасування оскаржуваного судового рішення.

24. Частиною 1 статті 49 Закону №474-XIV передбачена необхідність внесення партією, яка висунула кандидата на пост Президента України, або кандидатом на пост Президента України у безготівковому порядку на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії (після початку виборчого процесу та до подання документів Центральній виборчій комісії для реєстрації) грошової застави у розмірі два мільйони п'ятсот тисяч гривень. Пунктом 4 частини 1 статті 51 цього Закону однією з умов для реєстрації особи кандидатом на пост Президента України передбачено надання цією особою документу про внесення грошової застави відповідно до статті 49 цього Закону.

25. Пункт 3 частини 1 статті 52 Закону № 474-XIV закріплює повноваження Центральної виборчої комісії щодо відмови у реєстрації кандидата на пост Президента України у разі відсутності документів, зазначених у статтях 48 або 51 цього Закону.

26. У цій справі встановлено та не заперечується сторонами, що під час звернення із заявою про реєстрацію кандидатом на пост Президента України ОСОБА_3 не було подано документу про внесення у безготівковому порядку на спеціальний рахунок ЦВК грошової застави.

27. Позивачем не спростовується наявність обов'язку кандидата на пост Президента України внесення на спеціальний рахунок ЦВК грошової застави відповідно до статті 49 цього Закону. Натомість останній фактично не згоден з таким формулюванням, як «безготівковий порядок», наведеним у статті 49 Закону №474-XIV, яке, на думку скаржника, фактично унеможливлює виконання зазначеної правової норми.

28. Проте, колегія суддів не може погодитись з такою правовою позицією ОСОБА_3 з огляду на таке.

29. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ступінь чіткості, що має забезпечуватися у формулюваннях національних законів - яка в жодному випадку не може передбачити всі непередбачувані обставини, - значною мірою залежить від змісту даного документа, сфери, на яку поширюється даний закон, а також кількості та статусу тих, кому цей закон адресований (рішення у справі Вогт проти Німеччини (Vogt v. Germany) від 02 вересня 1995р.).

30. Якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

31. Принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості та однозначності правових норм, зокрема, передбачуваності (прогнозованості) законодавчої політики та стабільності правових норм як відсутності частого внесення змін до нормативно-правових актів. Правова визначеність вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість ситуацій та правовідносин, що виникають.

32. На думку Суду, приписи частини 1 статті 49 Закону №474-XIV є чіткими, узгодженими і передбачуваними у застосуванні, адже не допускають декількох варіантів юридично значимої поведінки суб'єктів правовідносин та множинного розуміння їх обов'язків, що було б порушенням принципу правової визначеності.

33. Наведене в цій статті словосполучення «безготівковий порядок» не є визначенням конкретного терміну. Зазначена правова норма визначає безпосередньо порядок внесення кандидатом на пост Президента України або партією, яка його висуває, грошової застави саме у безготівковій формі шляхом перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунок отримувача коштів.

34. Щодо наданих позивачем як доказів висновків експертів з цього питання, колегія суддів зауважує, що в оскаржуваному судовому рішенні зазначено, що судом ухвалено вказані докази долучити до матеріалів справи.

35. Частиною 2 статті 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, згідно частини 4 цієї статті суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

36. Враховуючи те, що підставою для відмови позивачу у реєстрації кандидатом на пост Президента України слугували обставини невнесення ним грошової застави на спеціальний рахунок ЦВК у розмірі два мільйони п'ятсот тисяч гривень, беручи до уваги ті обставини, що позивачем не заперечується вказаний обов'язок внесення коштів, зважаючи на положення пункту 3 частини 1 статті 52 Закону № 474-XIV, колегія суддів вважає висновки експертів з питань відповідності частини 1 статті 49 Закону № 474-XIV нормам законодавства, якими регулюються безготівкові операції, такими, що не стосуються предмету доказування в даній адміністративній справі.

37. Крім того, Суд вважає за необхідне надати правову оцінку наданому позивачем листу АБ «Укргазбанк» від 06 лютого 2019 року №124/3467/2019.

38. Частиною 4 статті 308 КАС України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

39. Враховуючи те, що зазначений лист, як вказує позивач, надійшов на його адресу 08 лютого 2019 року, Суд вважає, що вказаний доказ не міг бути поданий до суду першої інстанції з об'єктивних причин.

40. З відповіді АБ «Укргазбанк» вбачається, що банківською установою розглянуто запит позивача від 30 січня 2019 року про надання йому грошової допомоги у вигляді кредиту в розмірі 2500000 гривень з метою внесення грошових коштів у безготівковому порядку на рахунок ЦВК, та зазначено, що в продуктовій лінійці роздрібного банкінгу Банку відсутні кредитні продукти для надання грошової допомоги у вигляді кредиту з метою внесення грошової застави кандидата на пост Президента України.

41. Отже, посилання позивача на те, що відповідь від АБ «Укргазбанк» про неможливість надання коштів, яка надійшла на його адресу 08 лютого 2019 року, підтверджує позицію про відсутність такого безготівкового розрахунку, як «безготівковий порядок», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки банківською установою відмовлено позивачу у наданні таких коштів з підстав відсутності кредитних продуктів, а не з підстав неможливості задоволення його заяви через незрозумілість наведеного позивачем поняття.

42. З огляду на викладене, Суд вважає, що Шостий апеляційний адміністративний суд правомірно визнав необґрунтованими та безпідставними доводи ОСОБА_3 про протиправність оскаржуваної постанови ЦВК та дійшов вірного висновку щодо того, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем на підставі, у спосіб та в межах наданих йому повноважень, а тому підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

43. За приписами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

44. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та скасування оскаржуваного рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року.

45. Керуючись статтями 272, 273, 277, 278, 292, 293, 315, 316, 321, 322 КАС України, Суд -

п о с т а н о в и в:

46. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

47. Рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року - залишити без змін.

48. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Н.А. Данилевич

Судді: В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа