Справа № 1940/2045/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/2045/18

04 лютого 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача Бахір Р.Д.

представника відповідача Смілко В.І.

представника третьої особи Балібрух Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати п.21 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом від 30 березня 2018 року №33 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на отримання одноразової грошової допомоги військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби на підставі Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25.12.2013року №975. Позивач вказав, що ним в 2017 році було в судовому порядку оскаржено рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, та відповідними судовими рішеннями було зобов`язано Комісію повторно розглянути питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги позивачу. Однак, відповідач повторно відмовив позивачу, аргументуючи причину відмови відсутністю документа, що свідчить про причини та обставини поранення.

Ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 09 жовтня 2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви (із зазначенням способу їх усунення) до 19 жовтня 2018 р. Позивач усунув недоліки у строк і спосіб, встановлений судом. Разом з цим, позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому було задоволено клопотання позивача про поновлено пропущений позивачем строк звернення до суду. Судове засідання у справі призначено на 22.11.2018 року о 14:00 год.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року призначено судове засідання у режимі відеоконференції на 22.11.2018 року о 14:00 год.

22.11.2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 10.12.2018 року о 14:00 год.

Представник Міністерства оборони України подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного , наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, який визначений п.11 Порядку, що стало підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги. Таким чином, представник Міністерства оборони України просив відмовити у задоволенні позов.

Представник позивача 22.11.2018 року подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що у разі настання інвалідності, копія довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - до розпорядника бюджетних коштів подається тільки в тому разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням військової служби. Крім того, зазначив, що у відзиві на позов відповідач посилається на наказ Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року, яким встановлюється форма довідки про обставини поранення, однак представник позивача вважає, що таке посилання відповідача є некоректним, оскільки позивач отримав поранення в 1983 році. Представник позивача подав також до суду відповідь на відзив 24.12.2018 року.

Представник Тернопільського обласного військового комісаріату подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що позивач не дотримався встановленої законом процедури подання та розгляду документів для призначення одноразової грошової допомоги. Тому вважає, що Тернопільський обласний військовий комісаріат виконав вимоги п.13 Порядку №975. У зв`язку із цим. просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

10.12.2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 21.01.2019 року о 10:00 год.

21.01.2019 року судове засідання відкладено до 04.02.2019 року о 12:00 год.

04.02.2019 року представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні повністю з мотивів, наведених у відзиві.

Представник Тернопільського обласного військового комісаріату проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Судом встановлено, що позивач з 20.09.1982 року по 24.11.1984 року проходив військову службу і в складі військової частини п/п 82869 з 03.05.1983 року по 24.11.1984 року приймав безпосередню участь в бойових діях в Республіці Афганістан, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_1 , виданим 19.09.1982 року Бучацьким райвійськкоматом Тернопільської області, довідкою Бучацького районного військового комісаріату Тернопільської області №30 від 01.03.2016 року та архівними документами, довідкою Бучацького районного військового комісаріату Тернопільської області №5 від 18.01.2016 року

Відповідно до Витягу із протоколу № 5015 від 25 грудня 2015 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, множинні вогнепальні осколкові поранення голови, обох рук, обох ніг (контузія головного мозку 1983 р.), сержанта у відставці ОСОБА_1 , 1964 року народження, наслідком яких стали шкіряні рубці у зазначених анатомічних областях, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №2608/Ж від 23.12.15 року, який був виданий Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи.

Даним Протоколом зроблено висновок про те, що поранення (контузія) та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 23 грудня 2015 року за № 2608/Ж зазначено, що описані рубці є наслідком загоєння ран, які могли утворитися внаслідок вогнепальних (осколкових) поранень, що могли бути спричинені під час проходження строкової служби у 1983 році.

08 лютого 2016 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0616645 від 12 лютого 2016 року. 01.02.2018 року проведено повторний огляд, яким підтверджено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, інвалідність встановлена довічно (довідка серії Б538538, виданого 07.02.2018 року). Крім того, той факт, що позивач є інвалідом війни 3-групи підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 07.02.2018 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.10.2017 року у справі № 819/1393/17 задоволено позов ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене Протоколом комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 58 від 12 серпня 2016 року в частині повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання з поверненням їх до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018 року №876/11452/17 апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.10.2017 року у справі №819/1391/17 - без змін. У відповідності до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач звернувся до Військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою від12.03.2018 року про призначення одноразової грошової допомоги.

При цьому, листом від 13.03.2018 року №10/2/815 документи позивача передані ТВО військового комісара Тернопільського обласного військового комісаріату Директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Однак, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року№975, що відображено у пункті 21 Протоколу від 30.03.2018 року №33 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Системний аналіз норм чинного законодавства України дає підстави вважати, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Постановою КМУ від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (Порядок №975).

Пунктом 6 цього Порядку, в редакції станом на момент настання підстав для отримання допомоги, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто, в даному випадку, саме з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби.

Відповідно до п.11 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 13 Порядку №975 передбачено, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивачем подано вичерпний перелік документів, що передбачений Порядком №975 від 25.12.2013 року.

В той же час, доводи відповідача з приводу того, що ОСОБА_1 не надано документу, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки з досліджених у ході судового розгляду даної адміністративної справи медичних та інших документів не вбачається будь-яких даних, які б свідчили про вчинення позивачем злочину чи адміністративного правопорушення або вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Вказана позиція кореспондується з позицією, що викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 року у справі № 2-а-1626/12/1370, де вказано, що документами, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

На думку суду, подані позивачем документи для призначення одноразової грошової допомоги є достатніми та належними у розумінні чинного законодавства України.

Таким чином, суд вважає, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком № 975 та Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а Рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивачу такої одноразової допомоги, викладене у п.21 Протоколу №33 від 30.03.2018 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. У даному випадку, у встановленні судового контролю, шляхом подання Міністерством оборони України у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, слід відмовити.

З врахуванням вищенаведеного, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2.Рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії з питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України, викладене у п. 21 протоколу №33 від 30 березня 2018 р., щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги - визнати протиправним і скасувати.

3.Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу на підставі Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.