Справа № 2040/8024/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

30 січня 2019 р. справа №2040/8024/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника позивача - Данька М.О.,

представника відповідача - Потапенко І.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення - рішення від 22.06.2018 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки судження податкового органу про порушення вимог податкового законодавства ПСП "Маяк" спростовується наявністю первинної документації щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом - покупцем.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Лютянського М.Я. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Представник позивача - Данько М.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив на позов.

Представник відповідача - Потапенко І.О. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Приватне сільськогосподарське підприємство "Маяк" (далі - ПСП "Маяк") зареєстровано як юридична особа, перебуває на податковому обліку в Південній ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області як платник податків (а.с.82-85), є платником податку на додану вартість.

Згідно Довідки від 25.06.2012 серії АБ №428567 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої відділом статистики у Сахновщинському районі ГУ статистики у Харківській області, видами господарської діяльності ПСП "Маяк" є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; вирощування інших однорічних і дворічних культур; розведення свиней; розведення великої рогатої худоби молочних порід; розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів (а.с.61).

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена позапланова невиїзна перевірка ПСП "Маяк" з питань контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Євро Спецпроект» за грудень 2015 року.

За результатами позапланової невиїзної перевірки складений акт від 11.06.2018 №2339/20-40-14-16-08/00706332 (а.с.10-16), у висновках вказаного акту визначено порушення вимог п.185 ст. 185, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 с. 188 ПК України, всього у сумі ПДВ 60000 грн., в т.ч. за грудень 2015 року у сумі ПДВ 60000 грн.

На вказаний акт перевірки позивачем подано заперечення до ГУ ДФС у Харківській області (а.с.18-19).

У відповідь на вказані заперечення ГУ ДФС у Харківській області листом від 22.06.2018 №26384/10/20-40-14-16-14 (а.с.20-22) вказало, що висновки акту залишено без змін.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 22.06.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 113102,79 грн, у т.ч.: за податковим зобов'язанням - 60000 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 15000 грн, а також суми пені, нарахованої відповідно до вимог ПК України (крім ст.. 129 ПК України - 38102,79 грн (а. с.23-24).

Зазначене податкове повідомлення - рішення було оскарженно до ДФС України (а.с.25-27).

Рішенням ДФС України від 30.08.2018 №28021/6/99-99-11-01-01-25 (а.с.29-30), залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення - рішення, а скаргу - без задоволення.

Перевіряючи обґрунтованість висновків ГУ ДФС у Харківській області, викладених в акті перевірки від 11.06.2018 №2339/20-40-14-16-08/00706332, суд встановив наступне.

Як вбачається з вказаного акту перевірки, податковим органом поставлено під сумнів реальність господарської операції за договором укладеним між позивачем та ТОВ «Євро Спецпроект», посилаючись на протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 11.10.2016 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 15.01.2016, який пояснив, що господарську діяльність в ТОВ «Євро Спецпроект» нездійснював та зареєстрував його за винагороду, а також відповідач посилався на невідповідність товарно - транспортних накладних вимогам до заповнення документів.

Судом встановлено, що між ТОВ «Євро Спецпроект» (покупець) та ПСП "Маяк" (продавець), укладено договір купівлі - продажу від 23.12.2015 №23/12 (а.с.31). Згідно умов вказаного договору купівлі - продажу, продавець зобов'язаний поставити кукурудзу врожаю 2015 до 31.12.2015 включно, в кількості 120 метрових тон.

На підтвердження реалізації вказаного товару позивачем до матеріалів справи надано докази поставки та оплати товару ТОВ «Євро Спецпроект» згідно вказаного договору купівлі - продажу, а саме: видаткову накладну, рахунок на оплату, виписку по банківському рахунку, витяг з журналу - ордеру по рахунку 631, а також докази транспортування товару: товарно - транспортні накладні, довіреність на отримання товару (а.с.32-38,100).

На підтвердження наявності у позивача матеріально - технічного оснащення для вирощування, зберігання та відповідно подальшої реалізації товару позивачем до матеріалів справи надано розшифровку основних засобів ПСП «Маяк» (а.с.58-60), Довідку відділу статистики "підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду" (а.с.62-65), договір оренди складу (а.с.66-67), додаток до договору оренди "перелік основних засобів, що передані в оренду" (а.с.68-71).

Судом встановлено з матеріалів справи, що позивачем 23.12.2015 відповідно до вимог п. 187.1 ст. 187 ПК України виписано на адресу ТОВ «Євро Спецпроект» податкову накладну №3/2. При цьому сума податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною включена до податкових зобов'язань відповідного періоду, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 4 до податкової декларації з ПДВ та даним податкової декларації ПДВ (спеціальний режим оподаткування) за грудень 2015 року від 16.01.2016 №.

При цьому, суд зазначає, що у відповідача відсутні зауваження щодо складання та реєстрації вказаної податкової накладної.

Водночас, виходячи зі змісту наданих позивачем первинних документів на підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Євро Спецпроект» вбачається, що вказані документи оформлені відповідно положенням ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Таким чином, позивач - виконав свої зобов'язання за вказаним договором, а ТОВ «Євро Спецпроект» прийняв ТМЦ за цим договором, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Наявні у справі докази не містять доказів наявності між позивачем та контрагентом позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 9 КАС України не виявлено.

Згідно положенням п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості, що угода, укладена між позивачем та його контрагентом ТОВ «Євро Спецпроект» є нечинною та не визнана в установленому порядку недійсною.

Позивачем надані належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт реалізації ТМЦ.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги Податкового кодексу України з реалізації права на віднесення відповідних сум ПДВ по операціях з ТОВ «Євро Спецпроект».

Щодо посилань податкового органу на протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 11.10.2016 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 15.01.2016, який пояснив, що господарську діяльність в ТОВ «Євро Спецпронкт» не здійснював та зареєстрував його за винагороду, суд зазначає, що до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту свідка не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Також суд зазначає, що протокол допиту, отриманий на стадії досудового слідства, може бути визначений як доказ лише в разі його відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб'єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є безперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Водночас, суд зазначає, що наявність протоколу допиту та сам факт заперечення такої участі у господарській діяльності не може бути безперечним свідченням безтоварності спірної операції.

Таким чином, до винесення вироку суду в рамках кримінального провадження, протокол допиту свідка, не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 по справі №822/551/18, від 08.08.2018 по справі №820/4428/17 від 26.06.2018 по справі №808/2360/17.

Суд зазначає, що на час розгляду справи відповідачем до матеріалів справи не надано копію вироку за результатами досудового розслідування № 0000009 від 15.01.2016.

Таким чином, відсутні правові підстави вважати належним доказом пояснення директора ТОВ «Євро Спецпроект» ОСОБА_4, надані під час допиту його в якості свідка в порядку досудового розслідування № 0000009 від 15.01.2016 щодо заперечення у здійснення господарських операцій з позивачем.

Щодо посилань податкового органу на недоліки в оформленні товарно - транспортних накладних, суд зазначає, що товарно - транспортні накладні є лише товаросупроводжувальною документацією, тому недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку щодо нереальності укладеної угоди позивача з контрагентом, оскільки такі документи не можуть однозначно стверджувати про наявність таких фактів, у зв'язку з тим, що основною метою взаємовідносин позивача та ТОВ «Євро Спецпроект» є купівля - продаж вказаного товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 по справі №806/8289/13-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 22.06.2018 № не відповідає положенням ч. 2 ст. 2 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.06.2018 №, є необґрунтованим, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762 грн, що підтверджується квитанцією від 24.09.2018 №38 (а.с.4).

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 22.06.2018 №.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" (, поштовий індекс 64501, Харківська область, Сахновщинський район, смт. Сахновщина, вул. Комарова, буд.68) у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 лютого 2019 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.