Справа № 540/2380/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2380/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі: представника позивача - Волкової С.Г.

представників відповідача - Козлової Н.О., Мамотенко Л.А., Панової О.К.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея Трейд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.08.2018 р. № 002981422,

встановив:

22 листопада 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Амалтея Трейд» (далі - позивач, ТОВ «Амалтея Трейд») до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач. ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.08.2018 р. № 002981422.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків. 14.12.2018 року недоліки позовної заяви були усунуті позивачем.

Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 22 січня 2019 року на 09:30 год.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 01 серпня 2018 року по 03 серпня 2018 року посадовими особами відповідача проведено позапланову документальну перевірку ТОВ «Амалтея Трейд» з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від 26.12.2016 року №130, укладеному з LLC «POLY TRADE» за період з 26.12.2016 року по 03 серпня 2018 року. За результатами перевірки складено акт перевірки №150/21-22-14-02/36130219 від 09 серпня 2018 року. Висновком акту перевірки є порушення ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», в результаті чого по контракту валютна виручка зарахована на поточний валютний рахунок товариства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків в 120 днів. На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № від 30 серпня 2018 року про застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язання та штрафні санкції в розмірі 509331,10 грн.; № від 30 серпня 2018 року про застосування штрафу за порушення строків декларування валютних цінностей в розмірі 680 грн. Товариство самостійно сплатило суми штрафу в розмірі 680 грн, чим в повній мірі виконало вимоги податкового повідомлення-рішення № від 30 серпня 2018 року. Стосовно застосування пені в розмірі 509331,10 грн товариство заперечує з тих підстав, що відповідачем пропущено строк для нарахування пені, встановлений ст.250 ГКУ. З додатку №3 до акту перевірки вбачається, що нарахування пені відбулось за порушення 13 травня 2017 року та з 16 травня 2017 року, а саме нарахування відбулось 09 серпня 2018 року (помилково зазначено вересня). Тобто, нарахована пеня не за 184 дні, а за 404 дні, 401 дні, 437 дні, 444 дні. Оскільки пеня в сфері ЗЕД не відноситься до штрафних санкцій, то на неї поширюються приписи ч.1 ст.250 ГКУ (шість місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше одного року з моменту вчинення порушення). Позивач не заперечує проти наявності дебіторської заборгованості по зовнішньоекономічному контракту понад передбачений законодавством строк (а.с.6). З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.08.2018 р. № 002981422.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

10 січня 2019 року відповідач подав до суду письмовий відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. Під час проведеної перевірки встановлено, що валютна виручка на суму 28250,00 дол. США надійшла на валютний рахунок товариства з порушенням законодавчо встановленого строку в 120 днів, валютна виручка в сумі 7754,76 дол. США станом на 03 серпня 2018 року на поточний валютний рахунок не надійшла у встановлений строк. З посиланням на приписи Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», ПКУ та ГКУ обґрунтовує помилковість позиції позивача.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на обставини викладені в письмовому відзиві та в матеріалах перевірки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

В період з 01 серпня 2018 року по 03 серпня 2018 року посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Амалтея Трейд» з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від 26 грудня 216 року №130, укладеному з LLC «POLY TRADE» (Georgia) за період з 26.12.2016 по 03.08.2018, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами перевірки складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Амалтея Трейд» , тел./факс (0552)39-08-71, адреса електронної пошти - » валютного законодавства по контракту від 26.12.2016 №130, укладеному з LLC «POLY TRADE» (Georgia) за період з 26.12.2016 по 03.08.2018» №150/21-22-14-02/36130219 від 09 серпня 2018 року.

В ході перевірки встановлено, що в порушення ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» валютна виручка зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку (120 днів), а саме:

- на суму 17750,00 дол. США по строку 13.05.2017 зараховано 01.06.2017;

- на суму 252,38 дол. США по строку 13.05.2017 зараховано 21.06.2018;

- на суму 7547,62 дол. США по строку 16.05.2017 зараховано 21.06.2018;

- на суму 2700,00 дол. США по строку 16.05.2017 зараховано 21.06.2018.

Валютна виручка на суму 7754,76 дол. США по строку 16.05.2017 від нерезидента не надійшла.

Висновок акту перевірки в даній частині став підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 30 серпня 2018 року про застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в розмірі 509331,10 грн.

Відповідно до розрахунку пені (а.с.6) пеня нарахована за 19, 404, 401, 437, 444 дні.

Факт наявності дебіторської заборгованості по зовнішньоекономічному контракту №130 від 26 грудня 2016 року понад передбачений законодавством строк, товариством не оспорюється. Оспорюється нарахована податковим органом пеня за порушення розрахунків в іноземній валюті.

Вищевказані обставини порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті сторонами у судовому процесі не оспорюються. Тоді як спірним є строки застосування до позивача штрафних санкцій згідно з оспорюваним податковим повідомленням-рішенням.

Позивач не погодився з правомірністю податкового повідомлення-рішення № від 30 серпня 2018 року та звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір суд виходить із наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.1.1 ст.1 ПКУ).

Відповідно до ст. 250 ГКУ адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України» від 02.12.2010 № 2756-VI статтю 250 ГК України доповнено частиною 2.

Згідно з цією частиною (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір), дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Тобто, норми частини 2 ст. 250 ГКУ обмежують сферу дії частини 1 цієї статті.

У той же час, норми ПКУ встановлюють інший присічний строк нарахування позивачу грошового зобов'язання, зокрема і щодо пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД.

За визначенням пункту 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 ПКУ (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частини 1 ст. 102 ПКУ, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, статтею 102 ПКУ передбачено строк давності тривалістю 1095 днів.

Таку правову позицію викладено в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 26 грудня 2018 року в справі № 826/2697/16 (адміністративне провадження №К/9901/40945/18, реєстраційний номер в ЄДРСР 78986210).

З огляду на те, що з дати факту порушення позивачем норм ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» до дати встановлення фактів таких порушень минуло менше 1095 днів, а інших підстав для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення, крім не дотримання строків, позивач не наводить, нарахування позивачу грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням від 30.08.2018 № є правомірним.

Окремо суд звертає увагу, що позивач цілком визнає недотримання термінів зарахування валютної виручки на валютний рахунок товариства.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13 лютого 2019 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 108070100