Справа № 815/3146/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/3146/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

представника апелянта - Сулима О.О.

представника відповідача - Гукова Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.06.2018 року, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

27 червня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.06.2018 року.

Ухвалою суду від 02 липня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.», відкрито провадження у даній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДФС в Одеській області (на підставі наказу Державної фіскальної служби України від 02.02.2018 року № 61 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2015 року по 31.03.2017 року та з питання оподаткування податком на доходи фізичних осіб додаткового блага за період з 01.01.2015 року по 31.03.2017 року. За результатами такої перевірки ГУ ДФС в Одеській області було складено акт від 26.02.2018 року № 359/15-32-14-05/39341579. Позивач 02.03.2018 року подав заперечення на акт перевірки, однак листом ГУ ДФС в Одеській області від 16.03.2018 року № 4037/10/15-32-14-05-04 дані заперечення були залишені без задоволення. 21.03.2018 року ГУ ДФС в Одеській області було винесено податкове повідомлення-рішення №. 06.04.2018 року позивач звернувся до ДФС зі скаргою в порядку, передбаченому ст.56 ПК України. За результатами розгляду скарги ДФС було прийнято рішення від 04.06.2018 року № 19153/6/99-99-11-01-02-25, яким скаргу було задоволено частково, а саме: скасовано податкове повідомлення-рішення № від 21.03.2018 року у частині завищення витрат на суму відсотків за користування кредитами та заниження інших доходів по взаємовідносинах з ФОП Здоровенко і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін. З урахуванням рішення ДФС ГУ ДФС в Одеській області 11.06.2018 року було винесено нове податкове повідомлення-рішення № на зменшену суму грошових зобов'язань. Вказує, що не погоджується з зазначеними рішеннями податкового органу та вважає, що останнім було грубо порушено порядок проведення податкової перевірки товариства, з огляду на що ППР є протиправним та підлягає скасуванню. Зазначає, що ППР було прийнято податковим органом на підставі висновків, викладених в акті перевірки. Правова позиція податкового органу, покладена в основу акта перевірки, полягає у тому, що ТОВ «Хімагро.» начебто занизило податок на прибуток на загальну суму 4 742 243,00 грн. Підставою для таких висновків податкового органу стали начебто нереальні, на думку податкового органу, операції із контрагентами ТОВ «Глобал Синтез», ТОВ «Айсберг Лімітед» за договорами поставки мінеральних добрив від 17.02.2015 року № 17-2/15 та від 16.07.2015 року № 16-7/15. Вказує, що ТОВ «Хімагро.» не погоджується із твердженнями податкового органу та звертає увагу, що зазначені податковим органом в акті перевірки обставини про неможливість здійснення вказаних вище господарських операцій не є доведеними, мають характер припущень, ґрунтуються на хибних фактах та не спростовують реальне та законне здійснення ТОВ «Хімагро.» господарських операцій з його контрагентами. В акті перевірки та рішенні податкові органи посилаються на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року по справі № 815/5660/17. Проте, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року, яка набрала законної сили, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 року у справі № 815/5660/17 скасовано, та ухвалено нове судове рішення, яким позов ТОВ «Хімагро.» задоволено. Таким чином, факт реальності господарських операцій між ТОВ «Хімагро.» та його контрагентами ТОВ «Глобал Синтез» та ТОВ «Айсберг Лімітед» не підлягає доведенню в межах розгляду справи за цим позовом. Вказує, що виходячи зі змісту акту перевірки самі посадові особи, які здійснювали перевірку, не заперечують проти того, що товар дійсно був поставлений товариству, адже визнають той факт, що товариство у подальшому реалізувало вказаний товар контрагентам-покупцям товарів. Представники податкового органу лише припускають, що товар поставили невідомі треті особи, що взагалі є безпідставним. Податковий орган жодним чином не ідентифікує цих третіх осіб та не надає жодного доказу, який би міг підтвердити, що товар поставили не ТОВ «Глобал Синтез» та ТОВ «Айсберг Лімітед», а невідомі треті особи. Позивач наголошує, що всі первинні документи, які підтверджують виконання господарських операцій та рух активів у процесі виконання таких операцій наявні у нього у повному обсязі. 17.02.2015 року між позивачем та ТОВ «Глобал Синтез» було укладено договір поставки № 17-2/15. Всі операції з постачання та оплати товару ТОВ «Глобал Синтез» належним чином відображені в бухгалтерському та податковому обліку товариства. Виробником зазначеного товару є ПАТ «Одеський припортовий завод», з метою подальшого постачання товару ТОВ «Глобал Синтез» попередньо придбавало його у ПАТ «Одеський припортовий завод», що підтверджується накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей. Вказує, що позивач самостійно за свій рахунок здійснювало вивезення товару зі складу ПАТ «Одеський припортовий завод», а отже в ТОВ «Хімагро.» не виникало зобов'язань перед ТОВ «Глобал Синтез» з відшкодування витрат на перевезення товару. Зазначає, що товариство оплатило товар на загальну суму 22 605 107,04 грн., однак поставлено було товару на суму 22 498 851,63 грн. Таким чином, станом на червень 2015 року у ТОВ «Глобал Синтез» утворилась заборгованість в сумі 106 255,40 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 02.06.2015 року. З урахуванням того, що ТОВ «Глобал Синтез» не мало можливості поставити товар на повну суму між ТОВ «Хімагро.», ТОВ «Глобал Синтез» та ТОВ «Айсберг Лімітед» було укладено договір про переведення боргу від 23.06.2016 року. 16.07.2015 року між позивачем та ТОВ «Айсберг Лімітед» було укладено договір поставки № 16-7/15. Всі операції з постачання та оплати товару ТОВ «Айсберг Лімітед» належним чином відображені в бухгалтерському та податковому обліку товариства. Виробником зазначеного товару є ПАТ «Одеський припортовий завод», з метою подальшого постачання товару ТОВ «Айсберг Лімітед» попередньо придбавало його у ПАТ «Одеський припортовий завод», що підтверджується накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей. Вказує, що з метою перевезення товару, між ТОВ «Хімагро.» та ТОВ «Причорномор'є» було укладено договір про надання транспортних послуг № 2а-12 від 10.09.2014 року. Факт перевезення підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними. Зазначає, що діяльність ТОВ «Глобал Синтез» та ТОВ «Айсберг Лімітед» є правомірною та не містить жодних ознак фіктивності. Стосовно того, що ТОВ «Глобал Синтез» та ТОВ «Айсберг Лімітед» під час здійснення діяльності в перевіряємому періоді не здавали всю належну звітність та начебто офіційно мали недостатню кількість працівників, що також начебто вказує на нереальність господарських операцій між товариством та ТОВ «Глобал Синтез» і ТОВ «Айсберг Лімітед», зазначає, що дані обставини жодним чином не можуть доводити реальність чи нереальність господарських операцій, тому що ТОВ «Хімагро.» не може нести відповідальність за дії чи бездіяльність ТОВ «Глобал Синтез» та ТОВ «Айсберг Лімітед» зі здавання необхідної податкової звітності, тим паче, що податкові накладні за вищезазначеними операціями з поставки товарів були належним чином складені та зареєстровані у вставлені законом строки. Вказує, що твердження податкового органу, що ТОВ «Хімагро.» не мало купувати товари у ТОВ «Глобал Синтез» та ТОВ «Айсберг Лімітед» маючи безпосередні ділові зв'язки з виробником товарів ПАТ «Одеський припортовий завод», є безпідставними, адже з урахуванням необхідності закупівлі великих об'ємів мінеральних добрив, товариство не мало можливості купувати весь товар у виробника і було вимушено звернутись до інших підприємств з метою купівлі товару. У свою чергу, господарська діяльність з придбання товарів у постачальника, який в свою чергу закуповує товари у виробника для їх подальшого продажу, не протирічить жодній нормі чинного законодавства України. Згідно з актом перевірки податковий орган виокремив наступні недоліки товарно-транспортних накладних: не вказано пункт навантаження товару, а лише назва підприємства; не вказано конкретний пункт розвантаження товару, а лише назва населеного пункту; не вказано час вибуття та прибуття автомобіля для завантаження і розвантаження; не вказано додаткові супровідні документи, необхідні для перевезення небезпечних вантажів. Позивач зазначає, що зазначені недоліки не є істотними, а отже не можуть бути підставою для невизнання господарських операцій. Посилання податкового органу на положення ГОСТ 2081-92 є недоречними, адже даний ГОСТ скасовано наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 14 жовтня 2013 року № 1231 «Про прийняття національних стандартів України, гармонізованих з міжнародними та європейськими стандартами, затвердження національних стандартів України, скасування нормативних документів України та міждержавних стандартів в Україні» та затверджено новий ДСТУ 7312:2013: Сечовина (карбамід). Технічні умови. ТОВ «Хімагро.» на підтвердження реальності господарських операцій було надано як податковому органу, так і до суду всі первинні документи: договори, додатки до договорів, видаткові накладні, довіреності на отримання ТМЦ, рахунки на оплату, виписки з банку щодо здійснених оплат, картки бухгалтерського рахунку, акти звірки взаєморозрахунків, податкові накладні з витягами з ЄРПН, сертифікати якості та ТТН. Щодо зауважень податкового органу, що в журналі зважування відсутні дані щодо отримання товариством товарів від ТОВ «Айсберг Лімітед», що начебто унеможливлює ідентифікацію отримання товару саме від цього контрагента, то ТОВ «Хімагро.» зазначає, що дані твердження є хибними, адже ідентифікувати поставлений товар можливо за назвою, вагою та номером автомобіля, яким було здійснено його перевезення. Позивач зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області з 27.06.2017 року до 11.07.2017 року вже проводила документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Хімагро.» за той самий період і з тих самих питань, що стали предметом перевірки у лютому 2018 року, за результатами якої було винесено податкові повідомлення-рішення зі збільшення суми грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість. Не погоджуючись з результатами планової перевірки ТОВ «Хімагро.» подавало скаргу до ДФС, за результатами розгляду якої було скасовано податкове повідомлення-рішення зі збільшення суми грошових зобов'язань з податку на прибуток. Податкове повідомлення-рішення зі збільшення суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість оскаржувалось позивачем у судовому порядку, рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року у справі №815/5660/17 позовні вимоги ТОВ «Хімагро.» було частково задоволено. Також, 23.08.2017 року товариство подавало скаргу до Ради бізнес-омбудсмена щодо проведеної перевірки у червені-липні 2017 року. Рішенням бізнес-омбудсмена № DCS-2017/10/30-7561 від 30.10.2017 року скаргу ТОВ «Хімагро.» визнано обґрунтованою. Вдруге дослідивши взаємовідносини ТОВ «Хімагро.» з ТОВ «Глобал Синтез» та ТОВ «Айсберг Лімітед», ГУ ДФС в Одеській області визнало товарність господарських операцій, тобто встановило, що товари були поставлені. Поряд із цим, контролюючий орган прийшов до абсурдного та незрозумілого висновку, що поставляли товари невідомі треті особи, що є явним припущенням контролюючого органу, що в свою чергу було покладено в основу ППР. А отже таке ППР є незаконним, необґрунтованим та порушує права і законні інтереси позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

17 липня 2017 року представником відповідача у підготовчому судовому засіданні надано суду відзив на позов, у якому, з посиланням на обставини, встановлені актом перевірки від 26.02.2018 року № 359/15-32-14-05/39341579, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

17 липня 2018 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено та продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.06.2018 року.

19 вересня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував по суті заявлених позовних вимог.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 11.06.2018 року. Стягнуто з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» судовий збір у розмірі 73 634,18 грн., сплачений згідно платіжного доручення №2621 від 25 червня 2018 року. У стягненні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 108 790,29 коп. - відмовлено.

На вказане рішення в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на професійну допомогу в сумі 108 790, 29 грн. та ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 108 790, 29 грн. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що рішення в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

11 вересня 2018 року до суду від позивача за вх.№26618/18 надійшло клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Вказане клопотання позивач обґрунтовує тим, що 11.06.2018 року між ТОВ «Хімагро.» та адвокатським об'єднанням «Гвоздій та Оберкович» укладено договір про надання правової допомоги №42/02-18 від 27.02.2018 року та додаток №1 від 28.03.2018 року до договору зі змінами, внесеними відповідно до додаткової угоди від 19.06.2018 року до Додатку №1. Після укладання додаткової угоди предметом договору стало надання адвокатським об'єднанням професійної правничої допомоги щодо оскарження в суді ППР № від 11.06.2018 року. Зазначає, що ТОВ «Хімагро.» відповідно до умов Додатку №1 оплатило послуги, надані адвокатським об'єднанням в сумі 118 399,29 грн., з яких витрат на професійну правничу допомогу становить 108 790,29 грн.: 17 558,02 грн. згідно з рахунком №1126 від 29.05.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням №2595 від 30.05.2018 року, довідкою №29/2018 від 07.09.2018 року; 10 0841,27 грн. згідно з рахунком №1375 від 15.08.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням №2765 від 16.08.2018 року, довідкою №29/2018 від 07.09.2018 року.

02.10.2018 року до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№29142/18) про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у якому посилається на Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та зазначає, що розмір гонорару адвоката є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги, що є незрозумілим те, чому вартість послуг за одну годину 100 доларів США незалежно від складності виконаних робіт. Вказує, що в матеріалах справи відсутнє належне обґрунтування та докази витраченого часу на правову допомогу, не доведено факт відповідності заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно до вимог ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.16 КАС України представництво в суді, як вид

допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім

встановлених законом.

Згідно з пунктами 1, 2, 6 ч.1 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а такождержавних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно до вимог ч.2 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер.

Згідно до положень ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною п'ятою статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої наведеної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно до вимог ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ч.5 ст.246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, розподіл судових витрат.

Проте, у порушення вищенаведених процесуальних норм, в оскаржуваному рішенні відсутній висновок суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат, а також обґрунтування такої відсутності, хоча зазначення розподілу судових витрат у резолютивній частині прямо передбачено вимогами ст.246 КАС України.

При цьому колегія суддів наголошує на тому, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено можливості відмови у розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу. Глава 8 «Судові витрати» передбачає повноваження суду лише щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що можливо лише за умови недотримання стороною вимог ч.5 ст.134 КАС України, що стосуються співмірності витрат.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 108 790, 29 коп., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до суду не надано на виконання вимог ч.5 ст.134 КАС України обґрунтування співмірності заявленої вартості витрат на професійну правничу допомогу із зазначеною у звітах про деталізований обсяг наданих послуг у березні 2018 року, квітні-липні 2018 року та серпні-вересні 2018 року вартістю послуг, складністю справи, ціною позову та значенням справи для сторін.

Отже суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів не погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З метою отримання професійної правничої допомоги щодо оскарження ППР від 11.06.2018 року між ТОВ «Хімагро.» (клієнт) та адвокатським об'єднанням «Гвоздій та

Оберкович» (надалі - Адвокатське об'єднання) укладено договір про надання правової допомоги № 42/02-18 від 27.02.2018 року (надалі - Договір) та додаток № 1 від 28.03.2018 року до Договору (надалі - Додаток № 1) зі змінами, внесеними відповідно до додаткової угоди від 19.06.2018 року до Додатку № 1 (надалі - Додаткова угода).

Відповідно до Додаткової угоди ТОВ «Хімагро.» та Адвокатське об'єднання домовились внести зміни до Додатку № 1, а саме, у тексті Додатку №1 слова «податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 21.03.2018 року № » у всіх відмінках замінити на «податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в

області № від 11.06.2018 року» у відповідних відмінках.

Тобто після укладення Додаткової угоди предметом Договору та Додатку №1

стало: надання Адвокатським об'єднанням професійної правничої допомоги щодо оскарження в суді першої інстанції ППР від 11.06.2018 року.

Професійну правничу допомогу за вказаним договором надавали адвокати

Адвокатського об'єднання Кальницька Ірина Сергіївна (радник) та Мельник Олександр

Вячеславович (юрист).

Відповідно до п.2 Додатку № 1 розмір гонорару Адвокатського об'єднання за надання

Професійної правничої допомоги буде нараховуватися на підставі погодинних ставок для

адвокатів / помічників адвокатів Адвокатського об'єднання, які зазначені у пункті 3 цього Додатку, з визначенням верхньої межі вартості послуг у розмірі 4 000,00 Доларів США (сар fее).

Пунктом 3 Додатку № 1 визначено, що погодинна ставка Адвоката / Радника становить 100 дол. США, а Юриста (адвоката) - 80 дол. США.

Адвокатське об'єднання в особі адвоката Кальницької І.С., Мельника О. В., надало

ТОВ «Хімагро.» професійну правничу допомогу, передбачену Додатком № 1, що

підтверджуються підписаними між ТОВ «Хімагро.» та Адвокатським об'єднанням актами

надання послуг від 03.04.2018 року № 443, від 03.08.2018 року № 444, від 11.09.2018 року № 445, звітами від 03.04.2018 року, від 03.08.2018 року, від 11.09.2018 року.

В свою чергу ТОВ «Хімагро.», відповідно до умов Додатку № 1, оплатило послуги

надані Адвокатським об'єднанням, в сумі 118 399,29 грн., з яких витрати на професійну правничу допомогу становлять 108 790,29 грн.: 17 558,02 грн. (витрати на професійну правничу допомогу) - оплата, згідно з рахунком № 1126 від 29.05.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2595від 30.05.2018 року, довідкою № 29/2018 від 07.09.2018 року; 100 841,27 грн. (з яких 91 232,27 грн. є витратами на професійну правничу допомогу, а 9 609,00 грн. є додатковими витратами) - оплата, згідно з рахунком № 1375 від

15.08.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2765 від 16.08.2018 року,

довідкою № 29/2018 від 07.09.2018 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, колегія суддів вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в межах справи №815/3146/18 в сумі 108 790,29 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно до вимог ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, справа № 815/3146/18 характеризується значною складністю, адже ТОВ «Хімагро.» довелось спростовувати не лише доводи відповідача, викладені в ППР від 11.06.2018 року, акті перевірки, а ще й доводи ДФС, що містяться в рішенні про результати розгляду скарга 04.06.2018 року № 19153/6/99-99-11-01-02-25.

Адвокатське об'єднання на надання позивачеві професійної правничої допомоги витратило - більше 42 год. Крім того, адвокати Адвокатського об'єднання надали позивачеві значний обсяг послуг, пов'язаний з юридичним аналізом більш, ніж тисячі документів.

До того ж, справа № 815/3146/18 має важливе значення для позивача, оскаржуваним ППР від 11.06.2018 року позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 4 908 945,00 грн. У випадку не скасування ППР від 11.06.2018 року позивач зазнає значних фінансових втрат, що може негативно позначитись на його подальшій господарській діяльності.

Окрім того, згідно до вимог п.1, 3 ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

- поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо.

В свою чергу витрати позивача на професійну правничу допомогу згідно з Договором та Додатком № 1 безпосередньо пов'язані зі справою № 815/3146/18.

Позивач не подавав до суду явно необґрунтованих заяв і клопотань, не заявляв безпідставних тверджень або заперечень певних обставин, які мають значення для справи, та не вчиняв інших дій, які можуть вважатись зловживанням процесуальними правами.

З метою стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивач подав до Одеського окружного адміністративного суду клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, у якому просив стягнути з відповідача 108 790,29 грн. витрат на правничу допомогу.

Вказане клопотання було належним чином обґрунтоване. Зокрема, у клопотанні було зазначено у чому полягають витрати позивача на професійну правничу допомогу, скільки часу витрачено на надання правової допомоги, вказано які адвокати надавали правову допомогу, до клопотання були додані докази, які підтверджують факт понесення позивачем витрат (договір про надання правової допомоги з додатком та додатковою угодою, рахунки на оплату послуг, платіжні доручення, довідка про зарахування коштів, акти наданих послуг, звіти про деталізований обсяг наданих послуг та ін.). Крім того, у клопотанні було чітко обґрунтовано співмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу зі складністю справи, значенням справи для сторін, витраченим часом, ціною позову та ін.

Колегія суддів вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу є співмірними з ціною позову справі № 815/3146/18.

Так, ціна позову у справі № 815/3146/18 складає 4 908 945,00 грн., а витрати позивача на професійну правничу допомогу складають лише 108 790,29 грн., що становить 2,2% від ціни позову.

Крім того, як зазначає апелянт Адвокатське об'єднання у 2018 році входить до ТОП 10 юридичних фірм України за версією газети «Юридична практика». До того ж, у 2018 році видання «Legal 500» відзначило Адвокатське об'єднання в практиці вирішення спорів. У цьому ж році Адвокатське об'єднання отримало «Юридичну премію», як краща юридична фірма України у сфері захисту бізнесу.

Більше того, на думку апелянта, інститут стягнення судових витрат з суб'єкта владних повноважень, що виніс неправомірне рішення, запроваджений не лише з метою компенсації витрат суб'єкта господарювання, пов'язаних із оскарженням такого рішення, але й може мати превентивний вплив на органи державного контролю, які приймаючи безпідставні та необґрунтовані рішення, перешкоджають нормальній господарській діяльності суб'єкта господарювання та створюють умови, за яких останній вимушений звертатися за професійною правничою допомогою.

Відповідачем під час розгляду справи було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, однак єдине, на що посилався відповідач, це те, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. При цьому, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження своїх висновків.

В свою чергу, апелянт просить звернути увагу, що встановлення погодинної ставки Адвоката / Радника у розмірі 100 дол. США, а Юриста (адвоката) - 80 дол. США (п.3 Додатку №1) в жодному разі не є завищеним та цілком відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги.

Так, згідно даних дослідження видання «Юридична практика» за 2017 рік середні погодинні ставки юридичних фірм є наступними:

Юрист - 48-300 доларів США;

Старший юрист - 69-400 доларів США;

Радник - 95-460 доларів США;

Партнер - 150-600 доларів США.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 108 790,29 грн. є співмірними зі складністю справи, значенням справи для сторін, часом, витраченим на надання такої допомоги, обсягом наданої правової допомоги, а тому підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Отже, з викладеного вбачається, що до правової допомоги належать й консультації та роз'яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Положеннями ст.1 Закону України № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Тобто, зазначений Закон визначає не види правової допомоги, а виключно граничний розмір їх компенсації.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 р. у справі №826/1216/16.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та встановлюють зміст і спрямованість діяльності держави, а тому, при вирішенні справ суди повинні в першу чергу застосовувати саме принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставини кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов'язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю досліджувати змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Адміністративне судочинство спрямоване на зміцнення законності, правопорядку та попередження правопорушень, а також сприяє активному та ініціативному виявленню порушень прав, свобод та інтересів осіб з боку влади та поновлення цих прав чи запобігання їх порушенню, а тому суди адміністративної юрисдикції повинні захищати такі права фізичних і юридичних осіб (зокрема й право на відшкодування витрат на правову допомогу) усіма передбаченими й дозволеними законодавством України способами.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Проте, суд першої інстанції не досліджував належність та допустимість наданих позивачем доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а лише зазначив про відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених ними витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є неприпустимим та не відповідає обставинам справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що будь-які підстави для відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу або для зменшення суми вказаних витрат відсутні.

Згідно до вимог ч.7 ст.139 КАС України докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Таким чином, судом першої інстанції надано невірну правову оцінку в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 108 790,29 грн., в зв'язку з чим суд прийшов до помилкового висновку про відмову у цій частині позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню частково з ухваленням нового рішення у відповідній частині.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року скасувати в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» задовольнити.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (ЄДРПО 39398646) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» (ЄДРПО 39341579) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 108 790 (сто вісім тисяч сімсот дев'яносто), 29 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 13.02.2019 року.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.