Справа № 640/1518/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 лютого 2019 року м. Київ № 640/1518/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

ОСОБА_1

до 1) Державного реєстратора - приватний нотаріус Київського міського

нотаріального округу Іванчик Ірини Іванівни,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча архітектурна майстерня

А. Пашенько»

третя особа Товариство з обмеженою відповідальність «Житлово-будівельна компанія

Управдом»

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванчик Ірини Іванівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча архітектурна майстерня А. Пашенько», за участі третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальність «Житлово-будівельна компанія Управдом», в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча архітектурна майстерня А. Пашенько» на житлове приміщення, загальною площею 190,8 кв.м, за адресою: місто Київ, вулиця Золотоустівська, будинок 34, приміщення 290, вчинену 11.10.2018 (номер запису про право власності 28437747) державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик Іриною Іванівною.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Досліджуючи позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та існують підстави для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Завданнями адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер), протилежним за змістом якого є приватноправовий спір.

Як свідчить зміст позовної заяви, ОСОБА_1 оскаржує рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванчик Ірини Іванівни про державну реєстрацію від 11.10.2018 з підстав незаконності набуття права власності Товариством з обмеженою відповідальністю «Творча архітектурна майстерня А. Пашенько» на житлове приміщення, загальною площею 190,8 кв.м, за адресою: місто Київ, вулиця Золотоустівська, будинок 34, приміщення 290.

Таким чином, позивач оскаржує реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право, пов'язаний із захистом права власності, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №396/2550/17 (провадження №11-112апп18) та від 04 квітня 2018 року у справі №817/1048/16 (провадження №11-202апп18).

Велика Палата Верховного Суду зокрема вказала, що «у п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на приміщення, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Як визначено у частині першій статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Враховуючи викладене та висновки Великої Палати Верховного Суду, даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іванчик Ірини Іванівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча архітектурна майстерня А. Пашенько», за участі третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальність «Житлово-будівельна компанія Управдом» про визнання протиправними та скасування рішень.

Керуючись частиною першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою, усіма доданими до неї матеріалами та квитанцію від 28.01.2019 №964/з3 на суму 768,40 грн надіслати позивачу.

3. Роз'яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції районного суду та має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

4. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова