Справа № 808/729/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/729/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2018 в адміністративній справі №808/729/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі- відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати Припис про недопущення повторних порушень №15-П/17 від 22.12.2017 виданий відповідачем за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора №1263 від 31.07.2013).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано Припис про недопущення повторних порушень №15-П/17 від 22.12.2017 виданий Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора №1263 від 31.07.2013). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибув.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, ОСОБА_1 здійснює діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі наказу Міністерства юстиції України від 11.06.2013 №1136/5, про що свідчить Свідоцтво №1263 від 31.07.2013 (а.с. 43).

В період з 07.12.2017 року по 11.12.2017 року ГТУЮ у Запорізькій області на підставі листа- доручення Міністерства юстиції України від 01.11.2017 року №1426/27816-0-32-17/9.4 «Щодо призначення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1» та скарги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 06.10.2017 року №08.406-297 у строк було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, за результатом якої складено Акт від 20.12.2017 №38/17.

Відповідно до висновків акту вказано про порушення, яке не підлягає усуненню, зокрема, частини шостої статті 3-1 та частини 11 статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 14.05.1992 №2344-ХІІ. Так, арбітражним керуючим ОСОБА_1 не скликано збори комітету кредиторів ФОП ОСОБА_2 на вимогу ПАТ «Укрсоцбанк» від 19.09.2017 року №08.406-297/12 у десятиденний строк з дня її отримання та не надано комітету кредиторів банкрута, в установлені законодавством про банкрутство строки, звіти ліквідатора ФОП ОСОБА_2 про його діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника у квітні 2017 року, у травні 2017 року, за період з 06.06.2017 року по 30.06.2017 року, з 26.07.2017 року по 31.07.2017 року, з 29.08.2017 року по 31.08.2017 року, з 06.09.2017 року по 30.09.2017 року, з 03.10.2017 року по 31.10.2017 року, з 03.11.2017 року по 30.11.2017 року.

На підставі Акту від 20.12.2017 року №38/17 начальником Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено Припис від 22.12.2017 №15-П/17 про недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності висновків акту перевірки та прийнятого на їх підставі спірного припису.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідачем зроблений висновок про порушення ч. 6 ст. 3-1 та ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон №2344-ХІІ) в редакції від 14.05.1992 г. №2344-ХІІ, яку застосував відповідач при проведенні перевірки.

При цьому постанова про визнання боржника ФОП ОСОБА_2 банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі № 5009/4881/12 Господарським судом Запорізької області винесена 28.01.2013 р.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Запорізької області від 28.01.2013 року визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру стосовно ФОП ОСОБА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1, ліквідатором призначено ОСОБА_1 (свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1263 31.07.2014).

Відповідно до п. 1.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2344-ХІІ в редакції Закону від 22.12.2011 року, чинній з 19.01.2013 року, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цього Закону. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_2 застосуванню підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону, що набула чинності з 19.01.2013 року.

Доводи апеляційної скарги щодо відкриття ліквідаційної процедури у справі № 5009/4881/12 про банкрутство ФОП ОСОБА_2 у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 14.05.1992 року, що діяла до 19.01.2013 року не спростовують вищенаведених висновків , оскільки на час ухвалення постанови Господарського суду Запорізької області у справі № 5009/4881/12 від 28.01.2013 року діяв Закон саме в редакції від 19.01.2013 року.

З приводу доводів відповідача щодо скликання арбітражним керуючим комітету кредиторів та надіслання кредитором вимоги, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 26 Закону №2344-ХІІ, збори кредиторів у справі про банкрутство скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою, за ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів. Збори кредиторів на вимогу комітету кредиторів або окремих кредиторів скликаються арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) та проводяться протягом двох тижнів з дня надходження письмової вимоги про їх скликання.

До компетенції арбітражного керуючого відноситься скликання зборів кредиторів у випадках, передбачених Законом.

Як зазначено у ст. 26 Закону №2344-ХІІ, комітет кредиторів організує свою роботу самостійно, при цьому може запрошувати арбітражного керуючого прийняти в його роботі участь з правом дорадчого голосу. Комітет кредиторів має право та можливість збиратися та приймати рішення під час процедур банкрутства з питань, віднесених до його компетенції, незалежно від бажання та дій арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Отже, з вищенаведеного вбачається, що до компетенції ліквідатора віднесено скликання зборів кредиторів.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що вимогу скаржника про скликання комітету кредиторів від 19.09.2017 року №08.406-297/12 ліквідатор ОСОБА_1 не отримав, оскільки вона була надіслана не на адресу ліквідатора та належні докази на підтвердження обставин, на яких наполягає відповідач, матеріали справи не містять.

Щодо звітності ліквідатора, то згідно з частинами 9, 11 Закону №2344-ХІІ в редакції 19.01.2013 року, ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

При цьому судом враховується, що на підтвердження щомісячного звітування, ліквідатором надано відповідачу звіти станом на 06.06.2017 року, 25.07.2017 року, 10.08.2017 року, 28.08.2017 року, 05.09.2017 року, 02.10.2017 року, 02.11.2017 року з інформацією про виявлене майно банкрута, відображення заявлених до боржника та визнаних вимог кредиторів банкрута, щодо проведення аукціону з продажу майна банкрута, розрахунком заробітної плати ліквідатора та іншої необхідної кредиторам інформацією.

За квітень 2017 року позивач звітував на зборах кредиторів 27.04.2017 року, на яких був обраний комітет кредиторів банкрута у складі одного кредитора, за травень 2017 р. відзвітувався на початку червня (звіт від 06.06.2017 р.).

Кожен звіт містить в собі інформацію за весь період ліквідаційної процедури, яка оновлюється щомісячно, для того, щоб кредитори володіли інформацією в цілому, тому посилання у звіті «станом на визначену дату» вказує тільки на дату звітування перед кредиторами, а не на період, за який надана інформація.

Наведене свідчить про те, що комітету кредиторів щомісячно отримував від ліквідатора інформацію про хід ліквідаційної процедури та не вимагав додаткової інформації про фінансовий стан та майно боржника.

Таким чином, висновок відповідача про ненадання комітету кредиторів боржника інформації про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника у квітні 2017 року, у травні 2017 року, за період з 06.06.2017 року по 30.06.2017 року, з 26.07.2017 року по 31.07.2017 року, з 29.08.2017 року не 31.08.2017 року, з 06.09.2017 року по 30.09.2017 року, з 03.10.2017 року по 31.10.2017 року, з 03.11.2017 року по 30.11.2017 року спростовується вищенаведеним.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2018 в адміністративній справі №808/729/18- залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко