Справа № 440/3464/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3464/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

представників позивача - Беркути В.Л., Беркути Л.Г., ОСОБА_26

представника відповідача - Яловець М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фермерського господарства "Добра Ферма" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2018 року позивач Фермерське господарство "Добра Ферма" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови від 28.08.2018 №ПЛ1724/153/АВ/П/ПТ/ТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 1 116 900 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржувану постанову винесено на підставі необґрунтованих висновків контролюючого органу про порушення вимог трудового законодавства. Позивач пояснював, що з найманими фізичними особами було укладено цивільно-правові договори про надання послуг, що не заборонено чинним законодавством. Вказував на порушення відповідачем під час інспекційного відвідування положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Ухвалою суду від 04.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою від 23.10.2018 справу №440/3464/18 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання

23.10.2018 через канцелярію суду від Фермерського господарства "Добра Ферма" надійшла заява про виклик в якості свідків головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Полтавській області ОСОБА_6 та фізичну особу - підприємця ОСОБА_7, в обґрунтування якої зазначено, що вказаним особам відомі обставини, які мають значення для справи.

Ухвалою суду від 23.10.2018 заяву Фермерського господарства "Добра Ферма" про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання для допиту в якості свідка головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Полтавській області ОСОБА_6 (АДРЕСА_3). Викликано в судове засідання для допиту в якості свідка фізичну особу - підприємця ОСОБА_7 (АДРЕСА_2).

Ухвалою від 12.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 440/3464/18 до 14 січня 2019 року.

Ухвалою від 14.01.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

22.10.2018 представник відповідача подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на правомірність висновків акту перевірки. Пояснював, що характер відносин, які склались між позивачем та найманими фізичними особами є саме трудовими, а не цивільно-правовими. Таким чином, позивачем порушено приписи ст. 265 КЗпП України, а саме не оформлено належним чином трудові відносини з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 шляхом укладення трудового договору у відповідності до ст. 24 КЗпП України. Вказував, що посадові особи Управління при здійсненні державного контролю за додержанням законодавства про працю забезпечують дотримання не всього Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а лише норм статей, визначених у частині п'ятій статті 2 цього Закону. Тому посадові особи Управління не зобов'язані дотримуватись вимог ч. 2 ст. 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". При здійсненні заходу державного нагляду у діяльності ФГ «Добра Ферма» Управлінням не потрібно було отримувати погодження центрального органу виконавчої влади, а також надсилати повідомлення. Звертав увагу на те, що інспектор праці ОСОБА_6 в акті перевірки зробила тільки аналіз цивільно-правових договорів та виявила ознаки трудового договору. За результатами заходу контролю був складений акт від 15.08.2018 №ПЛ1724/153/АВ із зазначенням виявлених порушень, з яким ознайомлена голова ФГ «Добра Ферма» ОСОБА_26, про що свідчить особистий підпис та дата.

06.11.2018 позивач надав до суду відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що управління Держпраці у Полтавській області не має право здійснювати перевірки суб'єктів господарювання ще з 04 грудня 2017року, а саме коли втратив чинність Наказ Міністерства соціальної політики №390 «Про затвердження Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів» від 02 липня 2012 року. Позивач є не об'єктом нагляду, адже не має контрольних повноважень, а питання щодо погодження центрального органу виконавчої влади та надсилання повідомлення позивачем у позовній заяві не вказувалося. Зазначав, що інспектори праці мають право на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування, фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки, відповідно до підпунктів 5, 6 пункту 11 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства пре працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26 квітня 2017 року. Тобто, саме у такий спосіб має право діяти інспектор праці, проте жодних дій з вище перелічених дій не було вчинено. Вказував, що підрядники не підпорядковувалися правилам внутрішнього розпорядку, їх діяльність носила самостійний характер, результат роботи оформлявся актами здавання-приймання виконаних робіт та специфікацій до них, на підставі яких проводилася їх оплата, а тому контролюючому органу необхідно звернутися до суду загальної юрисдикції, оскільки саме ці суди вирішують питання, що стосуються трудових правовідносин. Пояснював, що акт інспекційного відвідування дійсно було складено в останній день його проведення, тобто 15 серпня 2018 року і я би відмовився його підписати, то інспектор праці зобов'язаний був би скласти акт у трьох примірниках, два з яких не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надіслати позивачу рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення. Якби протягом трьох робочих днів не повернула акта інспектору праці, то вона зобов'язана була б скласти акт про відмову від підпису, форма якого затверджено Наказом Міністерства соціальної політики України «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів» №1338 від 18 серпня 2017 року. Таким чином, зазначені відповідачем заперечення щодо наведених позивачем обставин даної справи не підтверджуються жодними доказами. Також вказував, що на даний час штраф може бути законно накладено у відповідності до вимог пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №509 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17 липня 2013 року лише на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, по встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в раз фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, і установі, організації або акта документальної виїзної перевірки ДФС, і територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 03.08.2018 (вх. № 8976/01-12) до Управління Держпраці у Полтавській області надійшов лист Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду у Полтавській області від 30.07.2018 року № 1533/05-28, до якого додана інформація щодо застрахованих осіб, які виконуються роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами за травень 2017 року, зокрема щодо Фермерського господарства "Добра Ферма", для вжиття заходів у межах повноважень /а.с. 170/.

У зв'язку з надходженням листа Решетилівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено наказ від 13/08.2018 № 136П "Про проведення заходів державного контролю", відповідно якого, головному державному інспектору Власенко О.Ю. доручено провести інспекційне відвідування щодо додержання законодавства про працю у діяльності Фермерського господарства "Добра Ферма" /т.1 а.с. 108-109/.

Відповідно до направлення на проведення заходу державного контролю №1422 від 13.08.2018 головному державному інспектору Управління Держпраці у Полтавській області Власенко О.Ю. було доручено провести інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині порядку укладення трудового договору, оплати праці, робочого часу та часу відпочинку у діяльності Фермерського господарства "Добра Ферма", що знаходиться за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. Гоголя, 28 /т.1 а.с. 22/.

В подальшому на підставі наказу від 13.08.2018 №136-П, направлення на проведення заходу державного контролю №1422 від 13.08.2018, головним державним інспектором Управління Держпраці у Полтавській області Власенко О.Ю. проведено інспекційне відвідування Фермерського господарства "Добра Ферма" на предмет додержання ним вимог законодавства про працю, за результатами якого складено акт від 15.08.2018 №ПЛ1724/153/АВ /т.1 а.с. 171-193/.

Перевіркою виявлено порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України щодо допущення працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

В ході інспекційного відвідування надані договори підряду, укладені з громадянами, які мають ознаки трудових, а саме з:

- ОСОБА_8 та ОСОБА_17 договорів підряду від 11.04.2018 та від 25.05.2018 відповідно, до умов яких визначено виконання ними робіт по охороні території об'єкта, який розташований в с. Пасічники, а також технічних засобів, інвентаря та об'єктів на цій території; налаштування, контроль та проведення своєчасного поливу суниці;

-ОСОБА_10 від 17.04.2018, предметом договору є виконання робіт по проведенню інструктажу по техніці безпеки; нагляд за електрообладнанням згідно вимог ПБЕЕС та ПТЕ;

-ОСОБА_11 від 11.04.2018, предметом договору є виконання робіт розкриття зимового укриття; мульчування міжряддя; очистка земельної ділянки від сторонніх предметів;

-ОСОБА_12 від 25.05.2018, предметом договору є виконання робіт по догляду за суницею;

-ОСОБА_13 від 25.06.2018, предметом договору є виконання робіт по догляду за суницею, знищення бур'янів; вирощування саджанців; посадка саджанців; ведення робочого часу працівників;

-ОСОБА_7 від 26.06.2018, предметом договору є виконання робіт по проведенню інструктажу по техніці безпеки; нагляд за електрообладнанням згідно вимог ПБЕЕС та ПТЕ;

-ОСОБА_14 від 01.06.2018, предметом договору є виконання робіт по догляду за суницею, збір урожаю, прополювання міжряддя;

-ОСОБА_15 від 25.05.2018, предметом договору є виконання робі підживленню суниці;

- ОСОБА_16 від 01.06.2018, предметом договору є виконання робіт по догляду за суницею, збір урожаю, прополювання міжряддя.

В даних договорах не зазначено кінцевого строку виконання робіт.

Конкретний обсяг робіт даними договорами не визначений, що є ознакою саме трудових, а не цивільно - правових відносин.

Акти прийняття-передачі виконаної роботи із працівниками складаються щомісячно. Наприклад, із ОСОБА_8 (договір підряду № 1 від 11.04.18), акт від 30.04.2018 за період з 11.04.2018 по 30.04.2018 - вартість робіт становить 1428,57 грн. (з врахуванням податків: ПДФО та військового збору), від 31.05.2018 за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 - вартість робіт становив 1428,57 грн. (з врахуванням податків: ПДФО та військового збору), від| 30.06.2018 за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 - вартість робіт становить 2000,00 грн. (з врахуванням податків: ПДФО та військового збору).

Конкретні виконаний обсяг робіт у актах прийнятті-передачі виконаної роботи також ні зазначений.

У відомостях нарахування винагороди за договорами ЦПХ та утримання з неї, відображено загальну кількість робочих днів у місяці та кількості відпрацьованих днів. Як наслідок, сума винагороди розрахована від кількості відпрацьованих працівником днів.

Як свідчать видаткові касові ордери №35 від 03.05.2018 проведено виплату заробітної плати за квітень 2018 року ОСОБА_11. - 550,79 грн., №40 від 07.05.2018 проведено виплату заробітної плати за квітень 2018 року ОСОБА_8 - 1150 грн. Згідно платіжного доручення від 30.04.2018 №31 проведено виплату заробітної плати за квітень 2018 року гр. ОСОБА_10 - 266,93 грн.

Як свідчить «Журнал реєстрації інструктажів з питань охороні праці ФГ «Добра ферма» проведено первинний інструктаж 01.05.2018 громадянами ОСОБА_26, ОСОБА_18, ОСОБА_8, ОСОБА_19, ОСОБА_20, 25.05.2018 з гр.ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ОСОБА_15, де проти прізвищ ОСОБА_18, ОСОБА_8, ОСОБА_21, ОСОБА_17,ОСОБА_15 - значиться посада «робітник».

01.06.2018 проведено повторний інструктаж з охорони праці з ОСОБА_26, ОСОБА_20, ОСОБА_18, ОСОБА_8, ОСОБА_12 , ОСОБА_22, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_16, де проти прізвищ ОСОБА_23, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_16- значиться посада «робітник».

01.07.2018 проведено повторний інструктаж з охорони праці з ОСОБА_26, ОСОБА_20, ОСОБА_18, ОСОБА_8, ОСОБА_12 , ОСОБА_22, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_16, де проти прізвищ ОСОБА_23, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_16- значиться посада «робітник».

Дослідивши характер та зміст виконуваної роботи, згідно цивільно- правових договорів, інспектор прийшов до висновку, що правовідносини між Фермерським господарством «Добра Ферма» та переліченими вище громадянами носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником.

28 серпня 2018 року начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербак С.Л. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ1724/153/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою на Фермерське господарство «Добра Ферма» накладено штраф у сумі 1 116 900,00 грн на підставі абзацу вісім частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України /т.1 а.с. 50-51/.

Позивач не погодився із постановою про накладення штрафних санкцій та оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Основними нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини є: Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 295 від 26 квітня 2017 року .

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №929-р "Питання Державної служби з питань праці" на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення).

Відповідно до п.1 вказаного Положення Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 54 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

В цьому випадку Управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та має права на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 295 від 26 квітня 2017 року /надалі - Порядок № 295/.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені в пункті 5 Порядку №295, відповідно до якого інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.

Пунктом 19 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування /пункт 23 Порядку №295/.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року /надалі - Порядок № 509/, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади .

Пунктом 3 Порядку №509 встановлено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу /пункт 8 Порядку № 509/.

Стосовно доводів представників позивача щодо наявності недоліків у оформленні акту інспекційного відвідування суд зазначає, що допущення помилок в його оформленні не може спричиняти для позивача негативних наслідків, свідчити про його неналежність та недопустимість як доказу. Більш того, формальні недоліки не є самостійною підставою для висновку щодо порушення позивачем законодавства про працю та про обґрунтованість рішення Управління щодо нарахування штрафу.

З 1 січня 2017 року збільшена фінансова відповідальність роботодавців за порушення законодавства з питань оплати праці з метою запобігання "тіньової" зайнятості, легалізації заробітної плати.

Так, Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 265 Кодексу законів про працю України, згідно з якими, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

На підставі статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року в Україні встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі 3723 гривні.

Відповідач постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.08.2018 №ПЛ1724/153/АВ/П/ПТ/ТД-ФС за порушення позивачем вимог ст. 24 КЗпП України, у відповідності до ч. 2 ст. 265 КЗпП України застосував до позивача штраф в розмірі 1 116 900 гривень (3723 грн. х 30 х 10 кількість працівників).

Суд зауважує, що постанови про накладення штрафу за порушення вимог ст. 24 КЗпП України вносяться у разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Законодавством визначено досить суворі фінансові санкції для роботодавців за порушення в оформленні трудових відносин з працівниками, метою винесення постанов є усунення конкретного виявленого порушення вимог трудового законодавства, які мають на меті забезпечення виконання вимог законів про працю та оплату праці, сплати до бюджету відповідних платежів.

Оскаржувана постанова винесена відповідачем за неналежне оформлення трудових відносин позивача з громадянами ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, з якими укладено цивільно-правові угоди, які на думку органу Держпраці мають ознаки трудового договору, що не відповідає законодавчо встановленій меті її винесення та, як наслідок, винесено за відсутності підтвердженого факту допущення позивачем вимог трудового законодавства.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників (стаття 1 КЗпП України).

Частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Як встановлено судом, між Фермерським господарством "Добра Ферма" (замовник) та ОСОБА_8 (підрядник), ОСОБА_9 (підрядник) укладено цивільно-правові договори підряду від 11.04.2018, від 25.05.2018 /т. 1 а.с. 60, 65/. Відповідно до предмету вказаних договорів, підрядник зобов'язується виконати за замовленням замовника наступні види робіт: охорона території об'єкта, який розташований в с. Пасічники, а також технічних засобів, інвентаря та об'єктів на цій території; налаштування, контроль та проведення своєчасного поливу суниці.

Також між Фермерським господарством "Добра Ферма" (замовник) та ОСОБА_10 (підрядник), ОСОБА_7 (підрядник) укладено цивільно-правові договори від 17.04.2018, від 26.06.2018 /т. 1 а.с. 70, 91/. Відповідно до предмету вказаних угод, підрядник зобов'язується виконати за замовленням замовника наступні види робіт: проведення інструктажу по техніці безпеки; нагляд за електрообладнанням згідно вимог ПБЕЕС та ПТЕ.

Крім того, між Фермерським господарством "Добра Ферма" (замовник) та:

- ОСОБА_11 (підрядник) укладено цивільно-правовий договір від 11.04.2018 /т. 1 а.с. 76/, предметом якого є виконання робіт розкриття зимового укриття; мульчування міжряддя; очистка земельної ділянки від сторонніх предметів;

- ОСОБА_12 (підрядник) укладено цивільно-правовий договір від 25.05.2018 /т. 1 а.с. 82/, предметом якого є виконання робіт по догляду за суницею;

- ОСОБА_13 (підрядник) укладено цивільно-правовий договір від 25.06.2018 /т. 1 а.с. 87/, предметом якого є виконання робіт по догляду за суницею, знищення бур'янів; вирощування саджанців; посадка саджанців; ведення робочого часу працівників;

- ОСОБА_14 (підрядник) укладено цивільно-правовий договір від 01.06.2018 /т. 1 а.с. 95/, предметом якого є виконання робіт по догляду за суницею, збір урожаю, прополювання міжряддя;

- ОСОБА_15 (підрядник) укладено цивільно-правовий договір від 25.05.2018 /т. 1 а.с. 98/, предметом якого є виконання робіт по підживленню суниці;

- ОСОБА_16 (підрядник) укладено цивільно-правовий договір від 01.06.2018 /т. 1 а.с. 103/, предметом якого є виконання робіт по догляду за суницею, збір урожаю, прополювання міжряддя.

В пунктах 1.1, 1.2 договорів визначено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, власними силами, робота не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на матеріальне у вигляді допомоги з тимчасової втрати працездатності.

Пунктами 5.1., 5.2 цивільно-правових договорів обумовлено сплату винагороди згідно актів виконаних робіт в розмірі 1000 грн., яка включає в себе сплату ПДФО та військовий збір. Плата за виконані роботи здійснюється за погодженням сторін у готівковій або безготівковій формі протягом 7 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно частини 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦКУ).

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частин 1-2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Про укладання усних договорів та їх виконання свідчать наявні документи бухгалтерського обліку, обов'язковість складання яких передбачена вказаним Законом (акти виконаних робіт, рахунки на оплату, платіжні доручення).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору /стаття 902 ЦК України/.

Якщо договором передбачено надання послуг за таку плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором /частина перша статті 903 ЦК України/.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами /стаття 905 ЦК України/.

Відтак, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг, виконання робіт тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Суд зазначає, що за цивільно-правовим договором, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Суд вважає за потрібне зазначити, що у випадку, коли фізичні особи не надавали замовнику трудових книжок, вони не входять до штату підприємства, не підлягають правилам внутрішнього трудового розпорядку, облік їхнього робочого часу замовником не здійснюється, заробіток осіб, з якими укладені договори, залежить виключно від кількісних показників виконання договору-кількості виконаних заявок замовника, а відносини між товариством та виконавцем не передбачають заздалегідь встановлених норм виконання робіт, мінімальної плати за договором, то вказані відносини відповідають ознакам договору про надання послуг.

Виконавець за цивільно-правовим договором на відміну від працівника за трудовим договором не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Ще одна відмінність між цивільно-правовим та трудовим договорами полягає в тому, що відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами Кодексу законів про працю України та інших актів трудового законодавства і не може змінюватися сторонами трудового договору, а відповідальність у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 18 січня 2018 року у справі № 350/403/16-ц.

Як слідує зі змісту цивільно-правових договорів, метою їх укладання є виконання її стороною певного визначеного обсягу робіт. Предметом договору є виконання конкретних робіт по охороні території об'єкта, який розташований в с.Пасічники, а також технічних засобів, інвентаря та об'єктів на цій території; налаштуванню, контролю та проведенню своєчасного поливу суниці, по проведенню інструктажу по техніці безпеки; нагляду за електрообладнанням згідно вимог ПБЕЕС та ПТЕ, виконання робіт розкриття зимового укриття, мульчування міжряддя, очистка земельної ділянки від сторонніх предметів, по догляду за суницею, знищенню бур'янів, вирощуванню саджанців, посадці саджанців, прополюванню міжряддя, підживленню суниці. Фактично громадянами ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виконувалась індивідуально визначена робота.

Крім того, цивільно-правовими договорами передбачено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, своїми силами, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги тимчасової втрати працездатності.

Отже, вказані положення договорів не передбачають сплату страхових внесків та надання гарантій, пільг, компенсацій, допомоги, характерних для трудового законодавства, та дозволяють виконавцям самостійно організовувати виконання роботи і не підпорядковуватися правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Також встановлено, що послуги за цими договорами надаються протягом терміну дії договорів, що свідчить про строковість та обмеженість в часі надання послуг. Таким чином, після виконання визначених робіт відносини між сторонами договору припинилися.

Пунктами 5.1 договорів сторони погодили, що за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду згідно акту виконаних робіт.

Так, актами виконаних робіт за вищевказаними цивільно-правовими договорами встановлено, що роботи виконано якісно і в повному обсязі та визначено конкретну суму винагороди за виконаний обсяг робіт.

Отже, результати робіт надавалися по мірі виконання робіт та оплачувалися за договірною ціною пропорційно до обсягу виконаних робіт. А відтак, оплачувався не процес праці, а її результати, які визначалися після закінчення робіт і складання актів здавання-приймання виконаної роботи, на підставі яких проводилася оплата.

Також за умовами вищевказаних договорів не встановлена відповідальність сторін за невиконання умов договору, тоді як відповідальність працівників у трудових відносинах регулюється лише імперативними нормами законів та не може визначатися і змінюватися роботодавцем і працівником та позивач не бере на себе жодних зобов'язань по забезпеченню умов праці, не надає виконавцям відповідний інвентар та не забезпечує засобами індивідуального захисту (у непогоду тощо).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що договори, які укладені ФГ "Добра Ферма" та ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, за своїм змістом є цивільно-правовими договорами, а відносини, що склалися між сторонами цих договорів, - суто цивільно-правовими.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Саме це положення Конституції України на найвищому рівні гарантує дотримання прав особи під час та в результаті вчинення органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами (суб'єктами владних повноважень, владними суб'єктами) відносно неї юридично значущих дій або прийняття рішень.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України одним із критеріїв правомірності рішень чи дій суб'єктів владних повноважень є використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Як зазначено судом вище, повноваження притягати до фінансової відповідальності роботодавців за порушення законодавства з питань оплати праці надано відповідачу з метою запобігання "тіньової" зайнятості та легалізації заробітної плати.

У даному випадку судом не встановлено ухилення підприємства позивача від легалізації заробітної плати вищеназваного працівника: трудові права останніх дотримано, всі загальнообов'язкові відрахування проведено бухгалтерією підприємства.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що відповідач скористався своїми повноваженнями не з тією метою, з якою йому таке повноваження надано, а лише за формальними підставами. А відтак, оскаржувана постанова від 28.08.2018 №ПЛ1724/153/АВ/П/ПТ/ТД-ФС є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, позов Фермерського господарства "Добра Ферма" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фермерського господарства "Добра Ферма" (вул. Горького, буд. 28-А, кв. 3, м. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400, ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Полтавській області від 28 серпня 2018 року №ПЛ1724/153/АВ/П//ПТ/ТД-ФС.

Стягнути на користь Фермерського господарства "Добра Ферма" () за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (ідентифікаційний код 39777136) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 16 753,50 грн. (шістнадцять тисяч сімсот п'ятдесят три гривні п'ятдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08 лютого 2019 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва