Справа № 808/4077/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 грудня 2018 року Справа № 808/4077/17 м.Запоріжжя
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представника позивача: ОСОБА_2

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрос-М

до Вільнянської районної державної адміністрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич, С(Ф)Г ОСОБА_4М., ФГ Світанок-2005,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 обласна державна адміністрація

про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОС-М (далі позивач або ТОВ АГРОС-М) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Вільнянської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непередачі в оренду позивачу нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення за контуром №82 площею 45,0 га; за контуром №105 площею 19,0 га; за контуром №107 площею 36,3 га; за контуром №327 площею 63,1 га; за контуром № 490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

- зобов'язати відповідача вчинити дії, направлені на передачу в оренду нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення за контурами полів: контур №82 площею 45,0 га (кадастровий номер: :04:002:0014, кадастровий номер: :04:002:0218, кадастровий номер: :06:003:0176); контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га (кадастровий номер: :06:003:0159); контур №327 площею 63,1 га (кадастровий номер: :04:002:0420 та кадастровий номер: :04:002:0214); контур № 490 площею 95,1 га (кадастровий номер: :02:001:0001), які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

26.12.2017 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 26.01.2018.

22.12.2017 задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та заборонено Вільнянській районній державній адміністрації Запорізької області приймати розпорядження про передачу (надання) в оренду земельних ділянок з числа не витребуваних (не розподілених) земельних часток (паїв) за контурами полів: контур №82 площею 45,0 га (кадастровий номер: :04:002:0014, кадастровий номер: :04:002:0218, кадастровий номер: :06:003:0176); контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га (кадастровий номер: :06:003:0159); контур №327 площею 63,1 га (кадастровий номер: :04:002:0420 та кадастровий номер: :04:002:0214); контур № 490 площею 95,1 га (кадастровий номер: :02:001:0001), які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту), до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

26.01.2018 відкладено підготовче засідання на 26.02.2018.

26.02.2018 продовжено підготовче провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 21.03.2018.

21.03.2018 витребувано додаткові докази від відповідача, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич, С(Ф)Г ОСОБА_4М., ФГ Світанок-2005, а також залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 обласну державну адміністрацію та за клопотанням представників сторін зупинено провадження у справі для надання часу для примирення до 24.04.2018.

24.04.2018 продовжено процесуальний строк для примирення до 17.05.2018.

17.05.2018 поновлено провадження у справі та за клопотанням представників сторін зупинено провадження для примирення сторін до 18.06.2018.

18.06.2018 поновлено провадження у справі та за клопотанням представників сторін зупинено провадження для вирішення заяви третьої особи про відвід судді.

20.06.2018 відмовлено у задоволенні клопотання про відвід судді.

26.06.2018 поновлено провадження у справі та призначено наступне підготовче засідання на 11.07.2018, яке не відбулося у звязку з перебуванням головуючого судді у відпустці та було перенесено на 20.08.2018.

20.08.2018 відмовлено Агрофірма Славутич, С(Ф)Г ОСОБА_4М., ФГ Світанок-2005 у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі. Цього ж дня закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи на 17.09.2018.

17.09.2018 відкладено розгляд справи на 17.10.2018, який не відбувся у звязку з перебуванням головуючого судді у відрядженні, та було перенесено на 07.11.2018.

07.11.2018 оголошено перерву у розгляді справи до 03.12.2018.

03.12.2018 відкладено розгляд справи на 20.12.2018.

У судовому засіданні 20.12.2018 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Агрофірма «Славутич» про закриття провадження у справі. Та на підставі ст.243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив (вх.№9136 від 20.03.2018). В обгрунтування позову позивач вказує, що протягом тривалого часу ТОВ АГРОС-М намагається у встановленому законом порядку отримати в оренду невитребувані земельні частки (паї) на території Михайлівської сільської ради, за межами населеного пункту, повноваження по розпорядженню якими (передача в оренду) покладено на Вільнянську районну державну адміністрацію. Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №808/3787/15, яка набрала законної сили 07.06.2017, визнано протиправними дії відповідача з відмови у передачі позивачу нерозподілених (невитребуваних) земельних (часток), що передавались в колективну власність ВАТ «Чапаївське» на земельних ділянках: контур №82 площею 45,0 га; контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га; контур №327 площею 63,1 га; контур №490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту), і зобовязано відповідача розглянути повторно клопотання ТОВ «АГРОС-М» від 16.02.2015 №2-2015 про виділення вказаних земельних ділянок. Однак, станом на день звернення до суду, відповідачем не здійсненні дії щодо передачі спірної землі в оренду. Крім того, незважаючи на скасування численних розпоряджень відповідача від 26.03.2015 №98, 101, 102, від 18.05.2016 №281, №277, №282 від 30.09.2015 №316 винесених на користь інших осіб користувачів щодо спірної землі, відповідач незаконно відстоює інтереси третіх осіб. Про протиправну бездіяльність відповідача свідчить не лише факт відмови та непередачі в оренду даних земель на підставі заяви від 16.02.2015, а й залишення ще трьох звернень позивача від 11.01.2014 №3, від 04.11.2014 №4, від 23.06.2016 про передачу землі в оренду.

Відповідач позов не визнає з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву (вх.№6285 від 26.02.2018), поясненнях (вх.№12269 від 18.04.2019), відзиві на позовну заяву (вх. №15080 від 16.05.2018). Вказує, що станом на теперішній час, договори оренди землі, укладені між райдержадміністрацією та ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4, ФГ «Світанок-2005» є чинними та зареєстрованими у встановленому порядку (крім договору від 02.10.2015 зареєстрованого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради 08.10.2015 за №04 визнаного недійсним в судовому порядку). Отже, враховуючи неодноразові відмови відповідача у наданні ТОВ «АГРОС-М» в оренду спірних земельних ділянок, які станом на теперішній час за договорами оренди землі, знаходяться в користуванні інших землекористувачів, ухвалення судового рішення щодо зобовязання райдержадміністрації вчинити дії, направлені на передачу в оренду спірних земельних ділянок позивачу фактично може призвести до підміни функцій органу судової влади стосовно функцій райдержадміністрації, як органу виконавчої влади. Так, при передачі в оренду ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4, ФГ «Світанок-2005» спірних земельних ділянок, відповідачем було взято до уваги позицію Михайлівської сільської ради Вільнянського району на території якої розташовані земельні ділянки. Крім того, саме мешканцями територіальної громади було вирішено визнати переважне право на отримання в оренду земельних ділянок. Стверджує, що Вільнянська райдержадміністрація, як розпорядник землі, вільна у виборі субєкта щодо надання йому в оренду земельної ділянки в порядку встановленому Законом. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини справи.

Листами від 24.02.2014р., від 11.04.2014р. №3, від 04.11.2014р. №4, від 16.02.2015р. №2-2005,від 06.11.2015р., від 11.12.2015р. №50-2015, від 28.04.2016р., від 06.05.2016р., від 19.05.2016р., від 23.06.2016р., від 19.06.2016р. №70-2016 (т. 1 а.с. 73-94) ТОВ «АГРОС-М» звернулося до відповідача щодо передачі в оренду нерозподілених (не витребуваних) часток (паїв) за контуром поля №82 площею 45,0 га; контуром поля №105 площею 19,0 га; контуром поля №107 площею 36,3 га; контуром поля №327 площею 63,1 га; контуром поля №490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Листом від 25.03.2014р. №01-17/0357 відповідачем було відмовлено у передачі ділянок в оренду позивачу з підстав неврегульованості питання реєстрації договорів оренди таких земель (т. 1 а.с. 95-96).

Позивачем було отримане розяснення від ОСОБА_1 обласної державної адміністрації від 09.04.2014р. №02-01/0384, яке листом ТОВ «АГРОС-М» від 11.04.2014р. №4 направлено до відповідача з заявою про передачу спірної землі в оренду.

Судом встановлено, що на листи позивача від 11.04.2014р. №3, від 04.11.2014р. №4 відповіді Вільнянської райдержадміністрації Позивачу не надані. Відповідачем не надано суду доказів надіслання Позивачу листів щодо результатів розгляду даних заяв.

10.03.2015р. Відповідачем було проведено засідання комісії Вільнянської райдержадміністрації по розгляду земельних питань, яке було оформлене протоколом від 10.03.2015р., четвертим питанням порядку денного якого було: розгляд питання про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою ТОВ «Агрофірма «Славутич», ФГ «Світанок-2005», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» та ТОВ «АГРОС-М» із земель невитребуваних земельних часток (паїв) на території Михайлівської сільської ради. На засіданні було розглянуто звернення Позивача від 16.02.2015р. №2-2005 та інших трьох претендентів на дану землю та прийнято рішення про відмову Позивачу в передачі в оренду земельних ділянок і наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою на вказані у листах Позивача землі трьом субєктам господарювання: ТОВ «Агрофірма «Славутич», СФГ «ОСОБА_4М.» та ФГ «Світанок-2005» (т. 1 а.с. 149-154).

У подальшому, як було повідомлено ОСОБА_1 облдержадміністрацією, розпорядженням голови ОСОБА_1 обласної державної адміністрації від 26.05.2016р. №301 (т.2 а.с. 141) за результатами перевірки її діяльності комісія по розгляду земельних Вільнянської райдержадміністрації була ліквідована у звязку з численними порушеннями комісією норм законодавства та прав субєктів господарювання.

Підставою відмови зазначено, що ТОВ «Агрофірма «Славутич», СФГ «ОСОБА_4М.» та ФГ «Світанок-2005» вже багато років обробляють саме ці ділянки, мають техніку, допомагають сільській раді. Одночасно, у рішенні комісії зазначено про відсутність у ТОВ «Агрофірма «Славутич», СФГ «ОСОБА_4М.» та ФГ «Світанок-2005» відповідних договорів оренди на користування даною землею.

На підставі рішення комісії, розпорядженням голови Вільнянської райдержадміністрації від 26.03.2015р. №98, 101, 102 (а.с. 139-140) відповідачем було надано дозвіл СФГ «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок-2005», ТОВ «Агрофірма «Славутич» на виготовлення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель не витребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) за контуром поля №82 площею 45,0 га; контуром поля №105 площею 19,0 га; контуром поля №107 площею 36,3 га; контуромполя №327 площею 63,1 га; контуром поля №490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівськоїсільської ради Вільнянського району Запорізькоїобласті (за межами населеного пункту) з числа не витребуваних часток (паїв), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та подальшої передачі в оренду.

На підставі ст.118 Конституції України, статей 33, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голова місцевої державні адміністрації вищого рівня має право скасувати рішення голів місцевих державний адміністрацій, які суперечать Конституції, законам України, іншим актам законодавства, інтересам територіальних громад або окремих громадян.

За скаргою ТОВ «АГРОС-М» Розпорядженням голови ОСОБА_1 обласної держадміністрації від 09.06.2015р. №201 «Про скасування розпоряджень голови Вільнянської районної державної адміністрації від 26.03.2015 року №98 та №101, 102» (т.1 а.с. 175) були скасовані розпорядження голови Вільнянської райдержадміністрації від 26.03.2015р. № 98, 101, 102 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на відведення спірної землі для ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок-2005» як такі, що суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п.60 Типового регламенту місцевої державної адміністрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.1999р. №2263, обовязковим є складання до розпорядження пояснювальної записки із мотивуванням та поясненням щодо прийняття розпорядження.

Як вбачається з пояснювальної записки до Розпорядження голови ОСОБА_1 облдержадміністрації від 09.06.2015р. №201 (а.с. 110-112), наданої до матеріалів справи, підставами скасування розпоряджень Відповідача №№98,101,102 від 26.03.2016р., було порушення норм земельного законодавства, прав ТОВ «АГРОС-М» і надання незаконних переваг субєктам, які без правовстановлюючих документів обробляють спірні землі, а саме ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок-2005».

Розпорядження Голови ОСОБА_1 обласної держадміністрації від 09.06.2015р. №201 «Про скасування розпоряджень голови Вільнянської районної державної адміністрації від 26.03.2015 року №98 та №101, 102» було оскаржено у судовому порядку. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2015р у справі № 808/7285/15 у позові С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» про скасування розпорядження відмовлено (т. 1 а.с. 67-72), ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016р. по справі № 808/7285/15 постанову суду першої інстанції залишено без змін (т.1 а.с. 66).

ОСОБА_1 облдержадміністрацією листом від 15.06.2015 №03576/08-32 (т.1 а.с. 177-180) було доведено до відома Відповідача, що при розгляді питань передачі в оренду земельних с/г призначення із земель не витребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) за контурами полів №82, №490, №327, №107, №105, розташованих на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, зважаючи на те, що стосовно зазначених ділянок надходили заяви про передачу в оренду від кількох субєктів господарювання, Вільнянською райдержадміністрацією порушувався принцип неупередженості та неправомірно надавалися переваги субєктам господарювання ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок-2005», які в порушення вимог земельного законодавства обробляли земельні ділянки без правовстановлюючих документів.

Як зазначено Позивачем, ТОВ «АГРОС-М» з метою захисту своїх прав звернулось до Народного депутату України ОСОБА_5 зі скаргою на дії Вільнянської райадміністрації.

За результатами розгляду звернення Народного депутату України ОСОБА_5 від 25.04.2016р. №25-04/16-2-Т, ОСОБА_1 облдержадміністрацією розпорядженням Голови від 23.05.2016р. №286 «Про створення комісії з розгляду депутатського звернення народного депутата ОСОБА_5А.» (т.2 а.с. 167) була створена спеціальна комісія. В ході роботи комісії було виявлено прийняття нових розпоряджень Голови Вільнянської райадміністрації від 18.05.2016р. №277, 281, 282 про надання дозволу С(Ф)Г «ОСОБА_4М.», ТОВ «Агрофірма «Славутич» та ФГ «Світанок-2005» відповідно на виготовлення технічної документації на спірну землю з метою подальшої передачі в оренду.

Розпорядженням Голови ОСОБА_1 облдержадміністрації від 26.05.2016р. №302 (т.2 а.с. 302) розпорядження Відповідача від 18.05.2016р. №281, 277, 282 були також скасовані з підстав їх неправомірності.

Так, згідно листів ОСОБА_1 облдержадміністрації від 03.06.2016р. №03812/08-41, від 17.06.2016р. №03381/08-32 (т.1 а.с. 113-116) Позивач був повідомлений про скасування розпорядженням Голови ОСОБА_1 облдержадміністрації від 26.05.2016р. №302 розпоряджень Відповідача щодо спірної землі від 18.05.2016р. №281, 277, 282 у звязку з незаконною відмовою ТОВ «АГРОС-М» в передачі в оренду спірної землі, наданням незаконних переваг і необґрунтованого переважного права ТОВ «АГРОФІРМА «СЛАВУТИЧ», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» та ФГ «Світанок-2005» в порушення вимог ЗУ «Про запобігання корупції» та норм діючого законодавства України.

Листом від 27.05.2016р. №08-32/1694 ОСОБА_1 облдержадміністрація повідомила Відповідача про необхідність утриматися від будь-яких дій, спрямованих на розпорядження спірними земельними ділянками з числа невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) до завершення роботи комісії, створеної розпорядженням голови ОСОБА_1 ОДА від 23.05.2016р. №286 з розгляду депутатського звернення народного депутата України ОСОБА_5 Згідно листа ОСОБА_1 обладміністрації від 26.10.2016р. №05-Г-2167-1 Позивача було повідомлено, що термін роботи комісії продовжено до 30.12.2016 року.

Листами Вільнянської держадміністрації від 02.06.2016р. №01-17/0534, від 03.06.2016р. №01-17/0537 (т.1 а.с. 102,103) Позивачу на його раніше подані звернення було відмовлено у передачі в оренду полів з числа спірної землі невитребуваних земельних часток (паїв) з підстав виконання Відповідачем листа ОСОБА_1 облдержадміністрації від 27.05.2016р. №08-32/1694 щодо необхідності утримання від дій, спрямованих на розпорядження спірними земельними ділянками з числа невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) до завершення роботи комісії.

Однак, у період з 25.08.2016р. до 10.10.2016р. до дати завершення роботи комісії обладміністрації, Відповідачем були видані нові розпорядження про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі земельних ділянок в оренду ТОВ «АГРОФІРМА «СЛАВУТИЧ», СФГ «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок», укладені договори оренди землі на спірні ділянки, а саме: видане розпорядження від 23.08.2016р. №510 (т.1 а.с. 510), на підставі якого з С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» укладено договір оренди землі від 25.08.2016р.; видане розпорядження від 23.08.2016р. №509 (т.1 147), на підставі якого з С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» укладено договір оренди землі від 25.08.2016р.; видане розпорядження від 31.08.2016р. №522 (т.1 а.с. 146), на підставі якого укладено договір оренди землі від 05.09.2016р. з ФГ «Світанок-2005»; видане розпорядження від 04.10.2016р. №594 (т.1 а.с. 145), на підставі якого укладено договір оренди землі від 10.10.2016р. з ТОВ «Агрофірма «Славутич».

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем після отримання першої заяви ТОВ «АГРОС-М» про надання в оренду спірної землі від 28.02.2014р. були укладені наступні договори оренди на дану землю:

- Договір оренди землі від 02.10.2015р. з ТОВ «Агрофірма «Славутич» було укладено на ділянку площею 28 га (т.2 а.с. 26-27);

- Договір оренди землі від 02.10.2015р. було укладено з ТОВ «Агрофірма «Славутич» на ділянку площею 95,1 га (т.2 а.с. 31-32);

- Договір оренди землі від 02.10.2015р. було укладено з ТОВ «Агрофірма «Славутич» на земельну ділянку площею 36,3 га (т.2 а.с. 47-48);

- Договір оренди землі від 25.08.2016р. укладений з С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» на земельну ділянку площею 29,8 га (т.2 а.с. 64);

- Договір оренди землі від 25.08.2016р., укладений з С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» на земельну ділянку площею 27,3702 га (т.2 а.с. 63);

-Договір оренди землі від 05.09.2016р. укладений з ФГ «Світанок-2005» на земельну ділянку площею 3,2531 га (т.2 а.с. 66);

-Договір оренди землі від 10.10.2016р. на ділянку площею 14 га укладений з ТОВ «Агрофірма «Славутич» (т.2 а.с. 65).

У подальшому усі перелічені договори оренди землі було розірвано за взаємною згодою сторін, за ініціативою орендарів, згідно розпоряджень Голови Вільнянської райдержадміністрації від 14.12.2017р. №627-632, які є у матеріалах справи (т.3 а.с. 125, т.1 а.с. 21-32).

Позивач звернувся до господарського суду з позовами до Вільнянської РДА з вимогами про скасування та визнання незаконними розпоряджень з передачі спірної землі в оренду ТОВ «Агрофірма «Славутич», про визнання договорів оренди спірної землі недійсними.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.02.2018р. по справі №908/1947/16 (т.3 а.с. 107-118), залишеним в силі Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.08.2018р. (т. 4 а.с. 6-12), за позовом ТОВ «АГРОС-М» до Вільнянської райдержадміністрації визнано незаконним та скасовано розпорядження Голови Вільнянської райдержадміністрації №218 від 27.07.2015р. про надання дозволу ТОВ «Агрофірма «Славутич» на виготовлення технічної докуметації на поле за контуром №490 площею 95,1 га, на поле за контуром №327 площею 28 га, на поле за контуром №107 площею 36,3 га, визнано незаконним та скасовано розпорядження №317 від 30.09.2015р. про затвердження технічної документації та про передачу в оренду ТОВ «Агрофірма «Славутич» земельної ділянки площею 95,1 га.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.12.2018 року по справі №908/26/17 (т.1 а.с. 44-54) задоволено позов ТОВ «АГРОС-М» до Вільнянської районної державної адміністрації та ТОВ «Агрофірма «Славутич», визнано незаконним і скасовано розпорядження Голови Вільнянської РДА №316 від 30.09.2015р. про передачу в оренду ТОВ «Агрофірма «Славутич» земельної ділянки площею 36,3 га, визнано недійсним договір оренди землі від 02.10.2015р.

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Вільнянської районної державної адміністрації від 10 березня 2015 року з відмови у передачі в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОС-М» нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв).

Постановою Запорізького адміністративного окружного суду від 23.03.2017р. по справі №808/3787/15 (т.1 а.с.35-40), залишеною в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р. (т.1 а.с.41-43), визнано протиправними дії Вільнянської районної державної адміністрації від 10 березня 2015 року з відмови у передачі в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОС-М» нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв), що передавались в колективну власність ВАТ «Чапаївське» на земельних ділянках: контур №82 площею 45,0 га; контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га; контур №327 площею 63,1 га; контур № 490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту), і зобов'язано розглянути повторно клопотання ТОВ «АГРОС-М» від 16 лютого 2015 року №2-2015 про виділення єдиним масивом та надання в оренду ТОВ «АГРОС-М» земельних ділянок сільськогосподарського призначення нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) для сільськогосподарських потреб, розміщені на таких земельних ділянках: контур №82 площею 45,0 га; контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га; контур №327 площею 63,1 га; контур № 490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Після отримання листа Відповідача від 13.12.2017р. №01-32/1411 (т.1 33), яким відмовлено Позивачу у передачі в оренду вищеперелічених нерозподілених земельних часток (паїв), ТОВ «АГРОС-М» звернулося до адміністративного суду з даний позовом, який обґрунтовано порушенням прав позивача на отримання в оренду спірних земельних ділянок для ведення сільськогосподарської діяльності та порушенням Відповідачем порядку надання в оренду земельних часток (паїв).

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви, виходячи з наступного.

Паювання земель колективних сільськогосподарських підприємств здійснювалося відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям".

Згідно з п. 1, 6 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у т.ч. створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

На виконання Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" наказом Держкомзему України від 17.01.2000 року № 5 затверджено Типовий договір оренди земельної частки (паю), сторонами якого є виключно власник (ки) земельної (-их) частки (-ок) (паю) (-їв) як орендодавці та юридичні особи, які використовують землю для сільськогосподарських потреб як орендарі.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено положеннями Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", статтею 3 якого передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Згідно з п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України (чинного з 01.01.2002) громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Як закріплено статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до пункту 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004р. №122, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Запорізького адміністративного окружного суду від 23.03.2017р. по справі №808/3787/15 (т.1 а.с.35-40), яка розглядалася за участю тих самих осіб, встановлена незаконність відмови Вільнянською райдержадміністрацією ТОВ «АГРОС-М» у передачі спірних нерозподілених земельних часток (паїв) в оренду. Перелік земельних ділянок з числа невитребуваних паїв у рішенні по справі №808/3787/15 є ідентичним переліку земельних ділянок з числа невитребуваних паїв у позовних вимогах ТОВ «АГРОС-М» по справі №808/4077/17.

Таким чином, рішенням суду по адміністративній справі, що набрало законної сили, встановлено факт незаконної відмови з боку Вільнянської державної районної адміністрації у передачі даних земель в оренду ТОВ «АГРОС-М» ще до моменту укладення вищезазначених договорів оренди землі на дані землі з ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок-2005».

Про факти порушень прав ТОВ «АГРОС-М» та норм діючого законодавства під час розгляду звернень Позивача зазначено у листах ОСОБА_1 облдержадміністрації під час розгляду скарг ТОВ «АГРОС-М» на дії Відповідача: листи Голови ОСОБА_1 облдержадміністрації від 15.06.2015 № 03576/08-32; від 03.06.2016р. №03812/08-4; від 17.06.2016 №03381/08-32 (т.1 а.с.113-116, 165-167).

Згідно Указу Президента України від 13 квітня 2011 року N 459/2011 «Про Державну інспекцію сільського господарства України» Державна інспекція сільського господарства України є центральним органом виконавчої влади. Основними завданнями Державної інспекції згідно пункту 4 даного Указу є державний нагляд в частині дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

У матеріалах справи міститься лист Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 21.06.2016 №01-09/2687 (т. 1 а.с. 119-120) з питань, що повязані з розглядом Державною інспекцією факту відмови Відповідача у передачі в оренду даних спірних земель Позивачу, та підстав скасування розпоряджень Вільнянської райадміністрації від 18.05.2016р. №№277, 281, 282 щодо спірної землі на користь ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок-2005».

Відповідно до ОСОБА_2 Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 21.06.2016 №01-09/2687 вказано, що даний державний орган на виконання доручення Державної інспекції сільського господарства України від 03.06.2016р., відповідно до листа Прокуратури Запорізької області від 24.05.2016р., розглянув звернення народного депутату України ОСОБА_5 стосовно звернення гр. ОСОБА_6 (засновника ТОВ «АГРОС-М») щодо можливих порушень законодавства з боку Вільнянської райдержадміністрації. У листі зазначено, що Комісією з розгляду депутатського звернення, створеною розпорядженням Голови ОСОБА_1 облдержадміністрації від 23.05.2016р., встановлено порушення прав ТОВ «АГРОС-М» та земельного законодавства розпорядженнями Вільнянської райадміністрації щодо передачі в оренду спірної землі з числа невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв).

Листом від 21.06.2016р. №01-09/2687 Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області повідомлено, що комісією Вільнянської райдержадміністрації з розгляду земельних питань розглядалися звернення щодо одних й тих самих ділянок як ТОВ «Агрофірма «Славутич», СФГ «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок-2005» та ТОВ «АГРОС-М», однак комісією ВРДА було вирішено відмовити ТОВ «АГРОС-М» в наданні ділянок в оренду на підставі того, що ділянкам не присвоєно кадастрові норми і вони, на думку комісії, не є обєктом цивільних прав. Далі у листі зазначено, що «разом з тим, ділянки земельних часток (паїв) визначаються при паюванні згідно з планом організації території єдиним масивом і за визначенням не можуть бути занесеними до Державного земельного кадастру, а відсутність кадастрових номерів не може бути підставою для відмови у передачі зазначених ділянок в оренду».

Аналогічний висновок міститься також у Постанові Донецького апеляційного господарського суду від 06.08.2018р. по справі №908/1947/16 за позовом ТОВ «АГРОС-М» до Вільнянської райдержадміністрації, якою залишено в силі рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2016 (т. 3 а.с. 107-118) про визнання незаконними і скасування розпоряджень Голови Вільнянської райдержадміністрації №218 від 27.07.2015р. та №317 від 30.09.2015р., на підставі яких укладено наявний в матеріалах справи договір оренди землі від 02.10.2015р. (на площу 95,1 га).У судовому рішенні з посиланням на норми законодавства зроблено висновок, що під час надання в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок технічна документація не розробляється, присвоєння кадастрового номера орендованої земельної ділянки не здійснюється.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу норм статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обовязковість судового рішення. Згідно положень частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідачем не надані суду докази правомірності непередачі в оренду Позивачу нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) після розірвання договорів оренди землі на спірну землю. Відповідачем не доведено законності його бездіяльності у відповідь на неодноразові звернення ТОВ «АГРОС-М» з заявами на передачу в оренду спірної землі, у тому числі раніше інших заявників, за наявності рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.03.2017р. по справі №808/3787/15, що набуло чинності, рішення Господарського суду Запорізької області від 07.02.2018р. по справі №908/1947/16, що набуло чинності, за наяності листів та висновків органу виконавчої влади вищого рівня ОСОБА_1 облдержадміністрації щодо порушення Вільнянською райадміністрацією прав ТОВ «АГРОС-М» та вимог законодавства під час передачі в оренду даних невитребуваних земельних часток (паїв).

Посилання Відповідача на наявність діючих договорів оренди на спірну землю є безпідставним та судом відхиляються з огляду на те, що дані договори оренди землі були розірвані за взаємною згодою сторін з 14.12.2017 року, нові договори на спірні землі Відповідачем з іншими особами не укладалися.

Доводи Відповідача щодо чинності договорів оренди землі на спірну землю спростовуються матеріалами справи та положеннями законодавства.

Судом встановлено, що між Відповідачем та ТОВ «Агрофірма «Славутич» було укладено Договір оренди землі від 02.10.2015р. на ділянку площею 28 га. Згідно наданих Відповідачем доказів даний договір розірвано за взаємною згодою сторін на підставі Заяви в.о. директора ТОВ «Агрофірма «Славутич» від 17.11.2017р. №254 згідно Розпорядження Голови Вільнянської райдержадміністрації від 14.12.2017р. №628 «Про розірвання договору оренди землі, укладеного 02.10.2015р. між районною державною адміністрацією та ТОВ «Агрофірма «Славутич»…».

Договір оренди землі від 02.10.2015р. було укладено між Відповідачем та ТОВ «Агрофірма «Славутич» на ділянку площею 95,1 га. (т.2 а.с. 71-72). Даний договір розірвано за взаємною згодою сторін на підставі заяви в.о. директора ТОВ «Агрофірма «Славутич» від 17.11.2017р. №253 згідно Розпорядження Голови Вільнянської райдержадміністрації від 14.12.2017р. №626 «Про розірвання договору оренди землі, укладеного 02.10.2015р. між районною державною адміністрацією та ТОВ «Агрофірма «Славутич»…» (т.3 а.с. 8). Окрім того, в матеріалах є Постанова Донецького апеляційного господарського суду від 06.08.2018р. по справі №908/1947/16 за позовом ТОВ «АГРОС-М» до Вільнянської райдержадміністрації, яким визнані незаконними та скасовані розпорядження Голови Вільнянської райдержадміністрації №218 від 27.07.2015р., №317 від 30.09.2015р. на підставі яких укладено даний договір оренди землі.

Договір оренди землі від 02.10.2015р., укладений між Відповідачем та ТОВ «Агрофірма «Славутич» на земельну ділянку площею 36,3 га (т.2 а.с. 47-48), розірвано за взаємною згодою сторін на підставі Заяви в.о. директора ТОВ «Агрофірма «Славутич» від 17.11.2017р. №255 згідно Розпорядження Голови Вільнянської райдержадміністрації від 14.12.2017р. №627 (т.1 а.с. 31) «Про розірвання договору оренди землі, укладеного 02.10.2015р. між районною державною адміністрацією та ТОВ «Агрофірма «Славутич»…». Крім того, у матеріалах справи є Постанова Господарського суду Запорізької області від 13.12.2018 року по справі №908/26/17, якою задоволено позов ТОВ «АГРОС-М» до Вільнянської районної державної адміністрації та ТОВ «Агрофірма «Славутич», визнано незаконним і скасовано розпорядження Голови Вільнянської РДА №316 від 30.09.2015р. про передачу в оренду ТОВ «Агрофірма «Славутич» земельної ділянки площею 36,3 га, визнано недійсним договір оренди землі (площею 36,3 га) від 02.10.2015р.

Договір оренди землі від 25.08.2016р., укладений між Відповідачем та С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» на земельну ділянку площею 29,8 га (т.2 а.с. 64), у подальшому розірваний за взаємною згодою сторін на підставі заяви голови С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» від 17.11.2017р. №258 згідно Розпорядження Голови Вільнянської райдержадміністрації від 14.12.2017р. №629 «Про розірвання договору оренди землі, укладеного 25.08.2016р. між районною державною адміністрацією та С(Ф)Г «ОСОБА_4М.»..» (т. 1 а.с. 27-28).

Договір оренди землі від 25.08.2016р., укладений між Відповідачем та С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» на земельну ділянку площею 27,3702 га (т.2 а.с. 63), у подальшому розірваний за взаємною згодою сторін на підставі заяви голови С(Ф)Г «ОСОБА_4М.» від 17.11.2017р. №257 згідно Розпорядження Голови Вільнянської райдержадміністрації від 14.12.2017р. №630 «Про розірвання договору оренди землі, укладеного 25.08.2016 між районною державною адміністрацією та С(Ф)Г «ОСОБА_4М.»..» (т.1 а.с.25-26).

Договір оренди землі від 05.09.2016р., укладений між Відповідачем та ФГ «Світанок-2005» на земельну ділянку площею 3,2531 га (т.2 а.с. 66), у подальшому розірваний за взаємною згодою сторін на підставі заяви голови СГ «Світанок-2005» від 16.11.2017р. №252 згідно Розпорядження Голови Вільнянської райдержадміністрації від 14.12.2017р. №631 «Про розірвання договору оренди землі, укладеного 05.09.2016р. між районною державною адміністрацією та ФГ «Світанок-2005»..» (т.1 а.с.23-24).

Договір оренди землі від 10.10.2016р. на ділянку площею 14 га (т.2 а.с. 65), укладений між Відповідачем та ТОВ «Агрофірма «Славутич», розірвано за взаємною згодою сторін на підставі Заяви в.о. директора ТОВ «Агрофірма «Славутич» від 17.11.2017р. №256 згідно Розпорядження Голови Вільнянської райдержадміністрації від 14.12.2017р. №632 «Про розірвання договору оренди землі, укладеного 10.10.2016р. між районною державною адміністрацією та ТОВ «Агрофірма «Славутич»…» (т.1 а.с. 21-22).

Позиція третіх осіб ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.», СГ «Світанок-2005» щодо чинності договорів з підстав відсутності додаткової угоди про розірвання договору суперечить положенням даних договорів та не ґрунтується на нормах законодавства.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами договорів оренди спірної землі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Згідно п.32 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. № 220 дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін.

Відповідно до положень п. 32 наявних в матеріалах справах договорів оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін.

Жодним з наведених договорів, у тому числі положеннями Типового договору оренди землі, Закону України «Про оренду землі», не передбачено укладання додаткової угоди про розірвання договору оренди землі.

В силу ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється за згодою сторін. Частина 3 даної статті встановлює, що до відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, припинення земельних орендних правовідносин може відбуватися як у добровільному порядку за згодою сторін, за їх волевиявленням, так і у встановлених законодавством випадках на вимогу однієї з сторін за рішенням суду незалежно від волевиявлення іншої сторони.

Відповідно до ч.2,ч.3 стаття 653 ЦКУ у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Згідно ст.654 ЦКУ зміна або розірвання договору вчиняється в тій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Як передбачено ч.1 статті 207 ЦКУ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Частиною 2 даної статті встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Оскільки вищенаведені договори оренди землі були укладені у простій письмовій формі, і нотаріально не посвідчувалися, розірвання даного договору за взаємною згодою сторін має відбуватися у простій письмовій формі, у тому числі шляхом складання як єдиного документу про розірвання угоди, так і декількох документів щодо розірвання угоди, які не суперечать нормам законодавства.

Аналіз доказів та приписів законодавства вказує на те, що розірвання кожного з договорів було здійснено у письмовій формі, що зафіксовано у двох документах заяви сторони правочину про розірвання договору оренди, підписаної керівником орендаря, та розпорядження Голови Вільнянської РДА про розірвання договору за згодою сторін, підписаного керівником органу влади як орендодавцем.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

В силу норм ст.41 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» акти місцевих державних адміністрацій індивідуальної дії, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший строк введення їх у дію.

Як вбачається із тексту вищенаведених розпоряджень, в порядку ст.31 Закону України «Про оренду землі», в результаті розгляду письмових звернень орендарів ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок-2005» про розірвання договору, Головою Вільнянської РДА були видані розпорядження від 14.12.2017р. №626-632 про розірвання за взаємною згодою сторін договорів оренди землі.

Розпорядження Голови від 14.12.2017р. №626-632 про розірвання договорів на спірну землю набули чинності 14.12.2017р. згідно ст.41 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», і є діючими станом на дату прийняття рішення судом по даній справі.

Оскільки наведеними договорами оренди землі укладання додаткової угоди для розірвання договору з підстави «за згодою сторін» не передбачено, керуючись наведеними нормами Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України «Про оренду землі», усі вище перелічені договори оренди землі є розірваними з 14.12.2017р.

Крім того, у матеріалах справи є листи ТОВ «Агрофірма «Славутич» від 26.12.2017р. №91 (т. 3 а.с. 94), від 19.12.2017р., направлені на адресу Вільнянської РДА після видання Відповідачем розпоряджень від 14.12.2017р. з проханням вчинити новий правочин оренди землі. У відповідь на дані звернення ОСОБА_2 від 09.01.2018р. №01-32/0038 (т. 3 а.с. 96) Вільнянською райадміністрацією в укладанні нових договорів оренди землі на вищенаведені земельні ділянки було відмовлено з підстав судової заборони приймати розпорядження про передачу в оренду спірних земельних ділянок згідно ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2017р. по даній справі №808/4077/17.

Як вбачається з матеріалів справи, дії обох сторін, спрямовані на розірвання договору, були здійснені в добровільному порядку, за взаємною згодою. Докази зворотнього у матеріалах справи відсутні. Розпорядження Відповідача про розірвання договорів не оскаржувалися, скасовані не були.

Таким чином, виходячи з аналізу законодавства, умов наданих договорів, та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, вбачається, що дії обох сторін даних договорів були спрямовані на припинення орендних правовідносин щодо спірної землі, взаємна згода на це досягнута у письмовій формі.

Таким чином, твердження Відповідача про чинність даних договорів станом на дату розгляду спору не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Посилання Відповідача на державну реєстрацію таких договорів оренди землі суд оцінює критично, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.210 Цивільного кодексу України правочин підлягає реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюється законом.

Згідно ст.3 ЗУ «Про оренду землі» земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Разом з тим, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

З норм законодавства України прямо вбачається, що «земельна ділянка» та «земельна частка (пай)» є різними обєктами цивільних прав.

Право оренди земельних часток (паїв) оформлюється шляхом укладання договору оренди земельної частки (паю) відповідно до Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17.01.2000р. №5.

При цьому, оренда земельної ділянки оформлюється через укладання договору оренди землі згідно Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004р. №220.

Діючим законодавством не передбачена державна реєстрація договору оренди землі.

Однак, для договорів оренди земельної частки (паю) державна реєстрація передбачена Постановою Кабінету Міністрів №119 від 24.01.2000 «Про затвердження Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю)».

Порядок реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 24.01.2000 р. визначає процедуру реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв). Відповідно до пунктів 2, 4 даного Порядку реєстрація договорів оренди земельної частки (паю) проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю) шляхом внесення відомостей до Книги записів реєстрації договорів оренди земельної частки (паю).

Згідно наявних у справі договорів оренди землі та інших матеріалів справи, предметом даних орендних відносин є вже сформовані земельні ділянки, з визначенням їх меж в натурі, присвоєнням окремого кадастрового номеру та виділенням в натурі на місцевості. Таким чином, зі змісту та назви договору вбачається оренда земельної ділянки, а не земельної частки (паю).

У даному випадку оренда земельної ділянки врегульована нормами Закону України «Про оренду землі» та була здійснена шляхом укладання між Відповідачем та третіми особами сторонами договорів оренди землі на підставі Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 р. № 220.

Не зважаючи на відсутність законодавчого припису, що передбачає державну реєстрацію договору оренди землі, судом встановлено, що на останній сторінці договорів оренди землі є рукописне позначення, що «Договір зареєстровано у виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області...» з датою та номером, і підписано посадовою особою сільської ради, яка провела державну реєстрацію.

Оскільки державна реєстрація договору оренди землі не передбачена, сільська рада діяла всупереч Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 24.01.2000р., із перевищенням повноважень.

Таким чином, внесення запису про договори оренди землі до Книги записів реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), не породжують жодних юридичних наслідків для чинності договорів оренди землі і не свідчить про його державну реєстрацію, у тому числі не передбачає державної реєстрації його розірвання, оскільки даний порядок встановлений виключно для договорів оренди земельної частки (паю).

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що внесення відомостей про договори оренди землі, укладені на спірні землі між Відповідачем та ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г «ОСОБА_4М.», ФГ «Світанок-2005», до Книги записів реєстрації договорів оренди земельної частки (паю) не є допустимим доказом проведення державної реєстрації договору оренди землі.

Під час розгляду спору ні Відповідачем, ні іншими сторонами договорів оренди землі, які є учасниками справи, не надано доказів того, що мала місце державна реєстрація договорів оренди землі у встановленому законом порядку.

Отже, доводи про необхідність державної реєстрації сільською радою розірвання договору оренди землі спростовуються вищенаведеними нормами права, а отже судом не беруться до уваги.

З положень статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», пункту 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004р. №122, вбачається, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки - частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають у компетенції відповідних рад та адміністрацій з метою надання таких ділянок у користування на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, що здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

Системний аналіз статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Перехідних положень Земельного кодексу України дає підстави для висновку про розподіл повноважень між радою та районною державною адміністрацією за територіальним принципом: сільські, селищні, міські ради діють в межах населених пунктів, райдержадміністрації розпоряджаються такими землями з місцем розташування за межами населених пунктів.

В силу частини 1 статті 47 Господарського кодексу України держава гарантує усім підприємцям, незалежно від обраних ними організаційних форм підприємницької діяльності, рівні права та рівні можливості для залучення і використання матеріально-технічних, фінансових, трудових, інформаційних, природних та інших ресурсів.

Статтею 42 Конституції України гарантовано, що «кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом».

Як було встановлено судом, Позивач з 2014 року звертався до Відповідача із заявами про надання в оренду не розподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для здійснення сільськогосподарського товаровиробництва, тобто з метою реалізації права на підприємницьку діяльність, що гарантовано Конституцією України. Усі клопотання Позивача залишені Відповідачем без задоволення. Порушеному праву Позивача на отримання у користування вільних земельних ресурсів для здійснення підприємницької діяльності, кореспондує обов'язок Відповідача здійснити повноваження, передбачені ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» з передачі в оренду земель з числа нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) за умов, передбачених діючим законодавством.

На частину звернень ТОВ «АГРОС-М» Відповідачем була надана відмова ТОВ «АГРОС-М» у передачі в оренду нерозподілених паїв з підстав або неврегульованості питання оренди або невідповідності законодавству поданої технічної документації (листи ВРДА від 25.03.2014р. №01-17/0357, від 04.12.2015р., 20.01.2016р., 24.05.2016р., від 02.06.2016р., від 03.06.2016р., від 17.10.2016р.(т.1 а.с.95-104).

Судом встановлено, що на листи Позивача від 11.04.2014р. №3, від 04.11.2014р. №4, від 23.06.2016р. №53-2016 відповіді Вільнянської райдержадміністрації не надсилалися. Відповідачем не надано суду доказів надіслання Позивачу листів щодо результатів розгляду даних заяв.

На підставі ст.119 Конституції України, ст.2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» ОСОБА_1 обласна державна адміністрація, як орган виконавчої влади обласного рівня, забезпечує на відповідній території виконання Конституції та законів України, актів Президента та Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади; законність та правопорядок.

Розясненням ОСОБА_1 облдержадміністрації згідно листа від 15.06.2015р. №03576/08-32 «Про надання розяснень» (т. 1 а.с. 177-180), наданими на запит ТОВ «АГРОС-М» від 25.05.2015р. №07-2015, зазначено, що повноваження районних державних адміністрацій з передачі в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) закріплено в статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2004р. №122 «Про затвердження Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)».

Згідно наданих суду офіційних розяснень ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, викладених у листі від 15 червня 2015 року №03576/08-32, оскільки окремої процедури надання в оренду нерозподілених земельних ділянок законодавчо не встановлено, таке надання має здійснюватися на підставі заяви (клопотання) субєкта, який звернувся за виділенням ділянки. Встановлення будь-яких додаткових обмежень або умов з боку районних державних адміністрацій буде перевищенням її повноважень. Що стосується умов для реалізації субєктами господарювання права на отримання нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок, чинне законодавство не ставить жодних умов для таких субєктів господарювання. Також, проведення конкурсних та інших процедур відбору при виділенні таких ділянок законодавчо не передбачені, і при зверненні за відведенням однієї і тієї ж ділянки доцільним вважається виділення ділянок за часовою ознакою, тобто тому хто звернувся раніше.

Згідно даного розяснення, після отримання клопотання районна державна адміністрація має розглянути його у встановлений чинним законодавством місячний термін та/або прийняти рішення про передачу ділянки в оренду, або надати мотивовану відмову в наданні такої ділянки. Законодавчо підстави для такої відмови не визначаються, однак мотивація відмови має відповідати вимогам чинного законодавства. Таким чином, у випадку відсутності законних підстав для відмови в наданні земельної ділянки в оренду районна державна адміністрація має передати земельну ділянку в оренду за зверненням субєкта господарювання.

ОСОБА_1 обласна державна адміністрація, як третя особа без самостійних вимог на стороні Відповідача по даній справі, під час розгляду даної справи підтримала наведену позицію.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що згідно норм діючого законодавства Вільнянська районна державна адміністрація мала відповідні повноваження та підстави для задоволення клопотань (заяв) ТОВ «АГРОС-М» щодо передачі спірної землі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Безпідставна відмова та ненадання даної землі в оренду вказує на протиправний характер бездіяльності Відповідача, і є підставою для визнання судом такої бездіяльності незаконною.

Листом Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 21.06.2016р. №01-09/2687 (т. 1 а.с. 119-120) повідомлено, що відмова Вільнянської райадміністрації у передачі ТОВ «АГРОС-М» в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) з підстав відсутності кадастрового номеру не обґрунтована законодавчо, оскільки ділянки земельних часток (паїв) визначаються при паюванні згідно з планом організації території єдиним масивом і за визначенням не можуть бути занесеними до Державного земельного кадастру, а відсутність кадастрових номерів не може бути підставою для відмови у передачі зазначених ділянок в оренду».

Аналогічний висновок міститься також у Постанові Донецького апеляційного господарського суду від 06.08.2018р. по справі №908/1947/16 за позовом ТОВ «АГРОС-М» до Вільнянської райдержадміністрації, якою залишено в силі рішення Господарського суду Запорізької області про визнання незаконними і скасування розпоряджень Голови Вільнянської райдержадміністрації №218 від 27.07.2015р. та №317 від 30.09.2015р., на підставі яких укладено договір оренди землі від 02.10.2015р. (на площу 95,1 га). У судовому рішенні встановлено, що під час надання в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок технічна документація не розробляється, присвоєння кадастрового номера орендованої земельної ділянки не здійснюється.

Системний аналіз норм Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій в Україні», Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» дає підстави для висновку про відсутність обовязку розроблення технічної документації для отримання невитребуваних паїв в оренду. Такий обовязок передбачений виключно для власників сертифікатів земельних часток (паїв).

Аналізуючи підстави для відмови Позивачу, зазначені у наявних в матеріалах справи відповідях Вільнянської райдержадміністрації, які були отримані Позивачем, судом не встановлено, що Позивачем були порушені вимоги закону під час звернення з заявами на оренду. Крім того, Відповідачем не надано суду доказів наявності спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих Позивачем документів на оренду землі.

Оскільки законом не передбачено обовязок з розроблення технічної документації для надання в оренду невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) відмова Відповідачем у передачі ТОВ «АГРОС-М» в оренду нерозподілених паїв з підстав невідповідності законодавству поданої технічної документації та відсутності кадастрового номеру не вказує на порушення Позивачем умов отримання в оренду даної категорії землі.

Аналіз зазначених норм права та матеріалів справи дає підстави для висновку, що Позивачем виконано усі умови, необхідні для отримання не витребуваних (не розподілених) земельних часток (паїв) в оренду в порядку реалізації статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Згідно ст.13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Як було встановлено судом, і не спростовується учасниками справи, нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї) не є землями державної або комунальної форми власності, а віднесені до колективної власності.

Відповідно до ст.84 ЗК України право державної власності на землю набувається та реалізується державою в особі, зокрема, і районних державних адміністрацій. На підставі ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Однак, на відміну від передбачених законом повноважень державних районних адміністрацій відносно земель державної форми власності, державні районні адміністрації не наділені законом компетенцією власника відносно невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв).

В межах реалізації статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї) передаються тимчасово в ведення відповідного територіального органу (орган місцевого самоврядування або місцеві районні адміністрації) з метою надання їх в оренду до моменту оформлення власниками паїв державних актів на право власності на землю.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 192 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242 «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади» документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів з моменту реєстрації документа в установі, до якої надійшов документ. Такий же термін розгляду заяв з земельних питань встановлено і ст. 123 Земельного кодексу України.

Проведення конкурсних процедур на право оренди даної категорії земель законодавством не передбачено.

Таким чином, проаналізував норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що у правовідносинах оренди невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) прийняття рішення про передачу в оренду таких земель не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Керуючись вищенаведеними приписами, суд вважає, що у Відповідача відсутнє право не виконувати одні заяви на оренду невитребуваних земельних паїв на користь інших аналогічних заяв, поданих пізніше, рівно як і обирати на власний розсуд орендаря без законної мотивації.

Третіми особами без самостійних вимог на предмет спору по даній справі, ТОВ «Агрофірма «Славутич», СФГ «ОСОБА_4М.» та ФГ «Світанок-2005», не надані належні та допустимі докази звернення до Відповідача з заявами щодо передачі в оренду спірної землі раніше дати першого звернення Позивача, тобто до 24.02.2014р.

Згідно пункту 4 частини 2 ст.245 КАС України суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 4 цієї статті у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв'язку зі статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчить про те, що суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов:

1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача;

2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача;

3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів;

4) прийняття рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки судом встановлено допущення Вільнянською районною державною адміністрацією протиправної бездіяльності, суд вважає, що захист законних прав та інтересів Позивача неможливий без визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною.

Одночасно, суд дійшов до висновку, що для повного відновлення порушених прав Позивача є підстави зобов'язати Відповідача вчинити дії, направлені на передачу в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОС-М» нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти, зокрема, рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 826/7631/15.

Приймаючи до уваги, що попередні судові рішення адміністративного суду не мали наслідком відновлення права Позивача на отримання спірної землі в оренду, враховуючи також неодноразові звернення Позивача, протиправну бездіяльність Відповідача відносно реалізації прав Позивача, суд дійшов до висновку, що реалізація судом повноваження згідно п.4 ст.245 КАСУ є належним та єдиним ефективним способом захисту та відновлення порушеного права Позивача.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahalv. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

У пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» ЄСПЛ зазначив, що порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення від 10 липня 2003 року у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, пункт 45 та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, пункт 25, ECHR 2002 II).

Стаття 13 Конвенції, крім іншого визначає те, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_5 проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки "бажаний результат" встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.

Констатація порушення прав особи внаслідок бездіяльності суб'єкта владних повноважень без зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, не призводить до захисту порушених прав, оскільки не передбачає способу чи механізму їх відновлення, що суперечить меті адміністративного судочинства, а саме ефективному захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена у постанові ВСУ (Касаційний адміністративний суд ВСУ) від 09 листопада 2018 року справа №263/15749/16-а адміністративне провадження №К/9901/19025/18, ухвалі ВАСУ від "12" грудня 2017 р. по справі 826/4608/17, провадження К/800/33972/17.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_5 проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові №21-1465а15 від 16.09.2015 року.

У даному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами, встановленими статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Вільнянської районної державної адміністрації щодо непередачі в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю АГРОС-М нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення за контуром №82 площею 45,0 га; за контуром №105 площею 19,0 га; за контуром №107 площею 36,3 га; за контуром №327 площею 63,1 га; за контуром № 490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Вільнянську району державну адміністрацію вчинити дії, направлені на передачу в оренду нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення за контурами полів: контур №82 площею 45,0 га (кадастровий номер: :04:002:0014, кадастровий номер: :04:002:0218, кадастровий номер: :06:003:0176); контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га (кадастровий номер: :06:003:0159); контур №327 площею 63,1 га (кадастровий номер: :04:002:0420 та кадастровий номер: :04:002:0214); контур № 490 площею 95,1 га (кадастровий номер: :02:001:0001), які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОС-М (місцезнаходження: 70030, Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка, вул. Молодіжна, б. 22, 4) сплачену суму судового збору в розмірі 3200 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Вільнянської районної державної адміністрації (місцезнаходження:70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 12, ).

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.01.2019.

Суддя Н.В. Стрельнікова