Справа № 466/10331/18
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючої - судді Зими І.Є.

секретаря судових засідань Борис У.Я.

з участю представника позивача Кулініч О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправним, скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

в с т а н о в и в :

28.12.2018р. позивач звернувся до суду з заявою про визнання протиправними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ГТУЮ у Львівській області та скасування постанови від 06.12.2018р. про стягнення виконавчого збору № 57846081.

В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що Головним УПФ України у Львівській області 17.12.2018 року одержано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області від 06.12.2018 року ВП № 57846081 про стягнення виконавчого збору з примусового виконання виконавчого листа №466/6629/16-а, виданого 24.10.2018 року Шевченківським районним судом м. Львова про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 згідно Закону України «Про прокуратуру» № 2663-ІІ в редакції від 12.07.2001р.

Позивач вважає, що дії державного виконавця неправомірні, оскільки рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Крім того, позивач зазначає, що перерахунок пенсії ОСОБА_3 здійснено в добровільному порядку ще 31.08.2018р., тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2018 року.

Також позивач покликається на те, що виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів, що має місце в даному випадку, а саме про перерахунок пенсії. Тому змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача Кулініч О.А. позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила скасувати постанову державного виконавця.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення, в судове засідання не з'явився. До суду відзиву на позовну заяву не поступало.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 17.12.2018р. одержано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 16.12.2018 року ВП № 57846081 про стягнення виконавчого збору з примусового виконання виконавчого листа № 466/6629/16а, виданого 24.10.2018 року Шевченківським районним судом м. Львова про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 згідно Закону України «Про прокуратуру» № 2663-ІІ в редакції від 12.07.2001р.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного або місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, або боржників встановлено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Більше того, як встановлено судом, рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_3 прийнято позивачем добровільно ще 31.08.2018р., тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, Управління пенсійного фонду здійснило усі можливі дії, визначені чинними нормативно-правовими актами, якими встановлені повноваження та компетенція для належного та повного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву, встановлених обставин справи, аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що слід визнати дії головного державного виконавця протиправними та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору.

На основі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 5, 9, 77, 139, 242-246, 295, 382 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору № 57846081 від 06.12.2018 року.

Позивач: Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, , 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10.

Відповідач: Головне територіальне управління юстиції у Львівській області, , 79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І. Є. Зима