Справа № 826/15546/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2019 року

Київ

справа №826/15546/17

адміністративне провадження №К/9901/4066/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Гончарової І.А, Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Харківської митниці ДФС

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року

у справі №826/15546/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАН-2001"

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Харківської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №826/15546/17.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року зазначена справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 2 статі 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги митного органу зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій. В касаційній скарзі митний орган повідомляє Верховний Суд про обставини справи та цитує норми законодавства, які регулюють правила надання послуг поштового зв'язку, однак жодним чином не зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права.

З рішень судів попередніх інстанцій вбачається, що предметом оскарження у справі №826/15546/17 є рішення митного органу про відмову у поновленні режиму вільної торгівлі від 20 липня 2017 року за митною декларацією №807010001/2016/000945.

Підставою для прийняття такого рішення були технічні помилки у сертифікатах походження форми СТ-1 №KZ UA 6 113 00135 від 25 січня 2016 року та форми СТ-1 №KZ UA 6 113 00386 від 25 лютого 2016 року, які не були прийняті митним органом у якості підстави для застосування режиму вільної торгівлі.

Як стверджує представник митного органу в поданій касаційній скарзі, ним дотримано вимог Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року (згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України) в частині звернення до вповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, у зв'язку з сумнівами стосовно бездоганності наданого позивачем сертифіката.

Відповідно до пункту 9.3 зазначених Правил сертифікат може бути не визнаний дійсним митними органами країни ввезення в разі, якщо протягом сумарного строку 6 місяців (3 місяці з дати первинного запиту й 3 місяці з дати повторного запиту) митними органами країни ввезення не отримана відповідь стосовно запитуваного сертифіката від компетентних органів країни вивезення або країни походження товару.

У зв'язку з неотриманням відповіді на зазначені запити протягом встановленого законодавством строку митним органом прийнято рішення про відмову в поновленні режиму вільної торгівлі.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом.

Однією з основних підстав для задоволення адміністративного позову у справі №826/15546/17 в судах попередніх інстанцій слугувала відсутність доказів, які б підтверджували факт надіслання представниками митного органу запитів, відсутність відповіді на які були підставами для прийняття рішення про відмову в поновленні режиму вільної торгівлі.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про надіслання зазначених запитів до Республіки Казахстан простим поштовим відправленням, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки.

Проте, підставою для прийняття рішення про відмову в поновленні режиму вільної торгівлі є відсутність відповіді на запитувану інформацію, однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, митним органом навіть не підтверджено факту здійснення такого запиту.

Наявність листів №49/00-2/20-70-19-03 та №2252/00-1/20-70-19 та інформація в АІС "Управління документами" не є належним та допустимим доказом, які б підтверджували факт надіслання листа (здійснення запиту) в Республіку Казахстан.

Суд погоджується з доводами касаційної скарги стосовно відстутності закріплення на законодавчому рівні виду поштового відправлення для даної категорії відправлення, проте враховуючи, що положення пункту 9.3 зазначених вище Правил обчислюють строк від вчинення певної дії, факт вчинення зазначеної дії повинен підтверджуватись належними та допустимими доказами.

Належним та допустими доказом, який підтверджує факт надіслання поштової кореспонденції є фіскальний чек.

Таким чином, враховуючи недоведенність правомірності прийняття оскаржуваного рішення (непідтвердження факту надіслання запитів) у Суду не виникає сумнівів щодо правильного застосування норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій.

Окрім того, відповідно до пункту 5.4 Правил, стосовно товарів, зазначених у пункті 5.3 цих Правил, може застосовуватися (відновлюватися) режим вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди за умови одержання належного посвідчення про їхнє походження (надання сертифіката форми СТ-1 та за необхідності інших документів, що підтверджують країну походження товарів) до закінчення 12 місяців з дня реєстрації митної декларації в країні ввезення (крім випадків фальсифікації сертифіката форми СТ-1).

Вказаною нормою Правил, визначено термін протягом якого декларантом може бути реалізовано право на відновлення режиму вільної торгівлі щодо ввезеного товару, такий строк становить 12 місяців з моменту реєстрації митної декларації в країні ввезення. Водночас, визначений порядок строк не розповсюджується на судове врегулювання спірних відносин та не обмежує повноваження суду при вирішення даної справи.

Судами встановлено, що протягом 20 днів після реєстрації митної декларації позивач у справі звернувся до митного органу із вимогою відновити режим вільної торгівлі, тобто у визначений Порядком строк.

Отже, Суд приходить до висноку, що правильне застосування судами попередніх інстанцій норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її тлумачення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, враховуючи, що правильне застосування норм права судами попередніх інстанцій є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та враховуючи необґрунтованість касаційної скарги у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №826/15546/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАН-2001" до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді І.А. Гончарова

І.Я.Олендер