Справа № 826/6791/17
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6791/17 Головуючий у І інстанції - Аблов Є.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просив визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 26 грудня 2016 року № та № .

В обґрунтування заявленого позову зазначено, що відповідно до п. 119.2 ст. 119, пп. 162.1.1 п. 161.1 ст. 161, пп. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, пп. 170.2.1, 170.2.2, 170.2.6, 170.2.9 п. 170.2 ст. 170, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 року № 49, Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затверджено постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, надані Позивачем первинні документи в підтвердження витрат на придбання інвестиційного активу на суму 15 663 670,59 грн. свідчать про отримання позивачем у 2015 році інвестиційного прибутку у розмірі 15 749,41 грн., а не 15 679 420,00 грн. як встановлено за результатами перевірок, проведених відповідачами. Однак обов'язок щодо утримання та сплати податку з інвестиційного прибутку від продажу цінних паперів покладається на податкового агента, яким є професійним торговецем.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано повністю податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 26 грудня 2016 року № та № .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким в задоволення позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог податковий орган посилається на порушення Позивачем Податкового кодексу України. Також, Відповідач вважає, що Позивачем занижено оподаткований дохід, отриманого як інвестиційний за 2015 рік на загальну суму 15 679 420, 00 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік на загальну суму 3 133 884, 00 грн. Судом першої інстанції не було ґрунтовно досліджено документальних доказів та інформацію, яку вони містять, а також інших важливих доказів та обставин справи.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, за результатами проведеної ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків-фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року був складений акт від 28 листопада 2016 року № 324-26-54-13-06-17-НОМЕР_1, на підставі якого у зв'язку з встановленням порушення Позивачем пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп.164.2.8, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст.164, пп. 170.2.1, пп. 170.2.2, пп. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170, п.176.1 ст. 176 та п. 179.7 ст.179 Податкового кодексу України, а також п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.12.2016 № щодо донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 3 135 884,00 грн. і застосування штрафних санкцій у сумі 784 141,00 грн. та № щодо донарахування військового збору у сумі 235 191,30 грн. і застосування штрафних санкцій у сумі 58 797,82 грн.

Не погоджуючись з висновками акта від 28 листопада 2016 року № 324-26-54-13-06-17-НОМЕР_1 та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 26 грудня 2016 року № та № Позивач звернувся до Головного управління ДФС у м. Києві зі скаргою від 16 січня 2017 року з долученням документів в підтвердження витрат на придбання інвестиційного активу.

Головним управлінням ДФС у м. Києві у зв'язку з розглядом зазначеної скарги Позивача була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податків-фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року був складений акт від 17.03.2017 року № 5/26-15-13-06-13-НОМЕР_1, на підставі якого встановлено порушення позивачем пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп.164.2.8, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст.164, пп. 170.2.1, пп. 170.2.2, пп. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176 та п. 179.7 ст.179 Податкового кодексу України, а також п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано позивачу податок на доходи фізичних осіб у сумі 3 135 884 грн. і військовий збір у сумі 235 191,30 грн.

Рішенням від 17 березня 2017 року № 1984/Р/26-15-10-02-16 Головне управління ДФС у м. Києві за результатами розгляду скарги позивача залишено без змін податкові повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 26 грудня 2016 року № , № , скаргу Позивача від 16 січня 2016 року залишено без задоволення.

Як вбачається з актів перевірки, підставою для нарахування податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб і військового збору є відомості з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року та банківські виписки ТОВ «Арчі Капітал» по рахунку № 1774 в ПУАТ «Фідобанк», відповідно до яких у період з 18.06.2015 року по 26.10.2015 року на рахунок Позивача № НОМЕР_2 в ПУАТ «Фідобанк» ТОВ «Арчі Капітал» перерахувало кошти на загальну суму 15 679 420,00 грн. за акції прості іменні, що вільно обертаються в депозитарній системі України.

Також, Позивачем до скарги від 16 січня 2017 року були надані копії договору про обслуговування рахунків у цінних паперах № 302117/Д від 02.06.2015 року, договорів купівлі-продажу цінних паперів № БВ6-14/2 від 09.06.2015 року, № БВ6-26/1 від 24.06.2015 року, № БВ7-3/1 від 01.07.2015 року, № БВ7-7/8 від 08.07.2015 року, № БВ8-2/9 від 03.08.2015 року, № БВ8-30/1 від 18.08.2015 року, № БВ9-22/4 від 14.09.2015 року, № БВ9-29/16 від 22.09.2015 року, № БВ10-3/16 від 01.10.2015 року, укладених між ним та ТОВ «Арчі Капітал», актів виконаних робіт до цих договорів, розпоряджень депозитарній установі по депозитарному рахунку в цінних паперах ОСОБА_2 та платіжних доручень, згідно з якими ТОВ «Арчі Капітал» купило у позивача прості іменні акції на загальну суму 15 674 120,00 грн. і які були враховані Головним управлінням ДФС у м. Києві при проведенні перевірки за скаргою позивача як підтвердження отримання позивачем доходу на суму 15 679 420,00 грн. (внаслідок арифметичної помилки відповідача).

Разом з тим, під час перевірки не було прийнято до уваги надані позивачем копії договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року, укладеного між Позивачем, як покупцем, та ТОВ «Лім Сервіс», як продавцем, в інтересах та за рахунок якого діяло ТОВ «Арчі Капітал», акта прийому-передачі ЦП по договору № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року, акта виконаних робіт від 06.11.2015 року до договору № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року, розпоряджень №№ 1-4 від 08.06.2015 року депозитарній установі по депозитарному рахунку в цінних паперах ОСОБА_2, квитанцій до прибуткових касових ордерів ТОВ «Лім Сервіс» щодо здійснених оплат за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року на загальну суму 15 663 670,59 грн.

За умовами договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року ТОВ «Лім Сервіс» зобов'язалося передати у власність Позивача, а Позивач зобов'язався прийняти і оплатити цінні папери (надалі - ЦП), а саме іменні інвестиційні сертифікати ТОВ «КУА «Холдинг груп» ЗНВПІФ «Лайф Сайенс» номінальною вартістю одного ЦП 100,00 грн. у кількості 3 211 штук, прості іменні акції ПАТ «ЗНВКІФ «Контроль Фінанс» номінальною вартістю одного ЦП 1 000,00 грн. у кількості 1 393 штуки, прості іменні акції ПАТ «ЗНФКІФ «Портфельні інвестиції» номінальною вартістю одного ЦП 1000,00 грн. у кількості 690 штук, прості іменні акції ПАТ «ЗНВКІФ «Максимум Фінанс» номінальною вартістю одного ЦП 1 000,00 грн. у кількості 5 163 штуки, загальною вартістю 15 663 670,59 грн.

Згідно з копіями акта прийому-передачі ЦП по договору № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року, акта виконаних робіт від 06.11.2015 року до договору № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року, та квитанцій до прибуткових касових ордерів ТОВ «Лім Сервіс» щодо здійснених оплат за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року у період з 08.06.2015 року по 06.11.2015 року вказаний договір був виконаний сторонами у повному обсязі, позивачем повністю оплачено отримані від ТОВ «Лім Сервіс» цінні папери на загальну суму 15 663 670,59 грн.

Однак, Головним управлінням ДФС у м. Києві не прийнято зазначені первинні документи як підтвердження витрат на придбання інвестиційного активу при визначенні фінансового результату операцій з інвестиційними активами. Так, від слідчого відділу фінансових розслідувань ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві отримані службові записки від 31.01.2017 року № 481/26-54-23-00 та від 03.02.2017 року № 671/26-54-23-00, в яких повідомляється, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що групою фізичних осіб, з використанням рахунків ТОВ «Арчі Капітал» знято готівкові кошти через пос-термінали та банкомати ПАТ «Фідобанк», чим вчинено умисне ухилення від сплати податків шляхом несплати податку з доходів фізичних осіб з таких операцій в особливо великих розмірах. В якості свідків у вказаному кримінальному провадженні допитано фізичних осіб, з банківських рахунків яких здійснювалося зняття готівкових коштів, які показали, що не мають відношення до купівлі або продажу цінних паперів із залученням ТОВ "Арчі Капітал" та ТОВ «Лім Сервіс», а рахунки в банківських установах відкривалися ними виключно за грошову винагороду з наступним оформленнями довіреностей на інших осіб. В ході аналізу руху коштів по банківському рахунку ТОВ «Лім Сервіс» за період з 21.09.2015 року по 29.04.2016 року не встановлено взаємовідносин між товариством та громадянами, які придбали цінні папери.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки цінні папери були продані позивачем за договором купівлі-продажу цінних паперів за участю професійного торговця - ТОВ «Арчі Капітал», відповідальність та відповідні донарахування згідно з наведеними нормами законодавства покладаються на податкового агента - ТОВ «Арчі Капітал». Також, суд першої інстанції дійшов висновку про невірне визначення Відповідачами розміру інвестиційного прибутку, отриманого Позивачем у 2015 році, а також неправомірне донарахування Позивачу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору на суму інвестиційного прибутку, у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві від 26 грудня 2016 року № , № є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до підпунктів 162.1.1, 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податковий агент.

Згідно з підпунктами 163.1.1-163.1.3 пункту 163.1 статті 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За приписами пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У підпункті 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 164.3 статті 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Відповідно до підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 ПК України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Положеннями підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Відповідно до підпункту 170.2.9 пункту 170.2 статті 170 ПК України податковим агентом платника податку, який здійснює операції з інвестиційними активами з використанням послуг професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, є такий професійний торговець (крім операцій з цінними паперами, визначеними у підпункті 165.1.52пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу).

Податковий агент під час кожного нарахування платнику інвестиційного прибутку нараховує (утримує) податок за ставками, визначеними пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу, та сплачує (перераховує) утриманий податок до бюджету під час кожного нарахування такого доходу, що не звільняє платника податку від подання річної податкової декларації при отриманні ним доходу, зазначеного у цьому пункті. Методика визначення інвестиційного прибутку професійним торговцем цінними паперами при виконанні функцій податкового агента встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику спільно з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно з пунктом 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у статті 167 цього Кодексу (підпункти 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статі 168 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

За приписами пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу (підпункти 1.1-1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України).

З урахуванням викладеного, обов'язок щодо утримання та сплати податку з інвестиційного прибутку від продажу цінних паперів покладається на податкового агента, який здійснює операції з інвестиційними активами.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що оскільки цінні папери були продані позивачем за договором купівлі-продажу цінних паперів за участю професійного торговця - ТОВ «Арчі Капітал», відповідальність та відповідні донарахування згідно з наведеними нормами законодавства покладаються на податкового агента - ТОВ «Арчі Капітал», з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до пункту 2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, підприємства (підприємці) мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою та/або з фізичними особами протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідною постановою Правління Національного банку України.

У пунктах 1.2, 3.3 цього Положення встановлено, що касовий ордер - це первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Таким чином, квитанції до прибуткових касових ордерів про одержання продавцем - ТОВ «Лім Сервіс» коштів від Позивача є належними документами, що засвідчують факт оплати позивачем придбаних цінних паперів, і у сукупності з договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року, актом виконаних робіт від 06.11.2015 року до договору № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року, зазначені документи підтверджують здійснення позивачем витрат з придбання інвестиційного активу на загальну суму 15 663 670,59 грн.

З урахуванням викладеного, виходячи з розміру доходу, отриманого Позивачем за продаж цінних паперів за договорами № БВ6-14/2 від 09.06.2015 року, № БВ6-26/1 від 24.06.2015 року, № БВ7-3/1 від 01.07.2015 року, № БВ7-7/8 від 08.07.2015 року, № БВ8-2/9 від 03.08.2015 року, № БВ8-30/1 від 18.08.2015 року, № БВ9-22/4 від 14.09.2015 року, № БВ9-29/16 від 22.09.2015 року, № БВ10-3/16 від 01.10.2015 року, та витрат з придбання цінних паперів за договором № БВ4-3-1/57 від 08.06.2015 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сума інвестиційного прибутку, отриманого Позивачем у 2015 році, склала 10 449,41 грн. (15 674 120,00 грн. - 15 663 670,59 грн.), з чим також погоджується колегія суддів.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог Позивача, оскільки його витрати на придбання інвестиційних активів за укладеними договорами купівлі-продажу підтверджені квитанціями до прибуткового касового ордеру тобто у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а висновки Відповідача щодо їх не підтвердженості не відповідають дійсним обставинам, встановленим судом під час розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м.Києві від 26 грудня 2016 року № , № є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 07.02.2019 року.