Справа № 815/1682/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1682/18

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд скасувати рішення Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН / РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 15.02.2018 року № 595821/41501853 про відмову в реєстрації ПН від 11.12.2017 року № 93 та зобов'язати відповідача здійснити відповідну реєстрацію датою - 11.12.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.12.2017 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» намагалося зареєструвати податкову накладну № 29 від 11.12.2017 року в ЄРПН, однак документ прийнято, проте його реєстрацію зупинено у зв'язку із невідповідністю податкової накладної п.6 Критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, затверджених наказом МФУ № 564 від 13.06.2017 року. На підтвердження реальності здійснення операцій по зазначеній податковій накладні направлено до ДФС України пояснення та пакет документів, однак за результатами розгляду комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН з підстав надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН. Адміністративне оскарження вказаного рішення до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України виявилось безрезультатним, у зв'язку із чим позивач звернувся за судовим захистом. Позивач зазначає, що відмова в реєстрації податкової накладної є безпідставною, так як всі первинні документи відповідають вимогам законодавства. Натомість відповідачем необґрунтовано та без належних підстав відмовлено в реєстрації податкової накладної, чим порушено права та інтереси Товариства.

В судовому засіданні 15.05.2018 року представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити. Зокрема, комісією обґрунтовано відмовлено в реєстрації ПН, так позивачем було надано недостатній пакет документів на підтвердження зазначених в ПН сум ПДВ, а також доказів реальності відповідної операції.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених у позовній заяві підстав підтримав та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на ненадання платником податків істотних документів та недотримання вимог наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» (65025, м. Одеса, 20-й км Старокиївської дороги; ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл.8; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Скасовано рішення Комісії Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію ПН / РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 15.02.2018 року № 595821/41501853 про відмову в реєстрації ПН від 11.12.2017 року № 29, оформленої товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» на суму 82 105 грн. (з ПДВ). Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 11.12.2017 року № 29, оформлену Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» на суму 82 105 грн. (з ПДВ). В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» судові витрати в сумі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.).

На вказане рішення суду Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог - в повному обсязі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були порушені норми процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як углядається з матеріалів справи, 11.12.2017 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» було відвантажено товар (плити перекриття) ТОВ «Іградбуд» на суму 82 105 грн., в т.ч. ПДВ 13 684,17 грн., що підтверджується видатковою накладною № ПК-000000059 від 11.12.2017 року, випискою по рахунку 361 за грудень 2017 р., ТТН №№ 057783, 057784, 057785 від 11.12.2017 року.

Цього ж дня, 11.12.2017 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» сформована та направлена на реєстрацію податкова накладна № 29 від 11.12.2017 року на суму 82 105 грн., в т.ч. ПДВ 13 684,17 грн.

За отриманою квитанцією з єдиного вікна приймання звітності ДФС України ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» повідомлено, що реєстрація податкової накладної зупинена та висловлено пропозицію щодо надання платником податків пояснень та / або копій документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

Зокрема, ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 6810 (вироби з цементу, бетону, каменю, армовані чи неармовані). Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

09.02.2018 року на виконання пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» було направлено до ДФС України повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зазначеній податковій накладній з поясненнями та відповідним пакетом документів, зокрема договір поставки товару з ТОВ «Інградбуд» № 9/11/4-2017 від 02.11.2017 року; картка рахунку 361 за грудень 2017 року з ТОВ «Інградбуд»; видаткова накладна № ПК-000000059 від 11.12.2017 року; ТТН № 057783 від 11.12.2017 року, № 057784 від 11.12.2017 року, № 057785 від 11.12.2017 року; паспорт № 155 від 11.12.2017 року; таблиця даних платника податку № 3 від 28.12.2017 року; договір оренди нерухомого майна № б/н від 01.11.2017 року з ТОВ «КЗБМ»; акт приймання-передачі нежилих будівель та споруд; договір оренди обладнання та машин з ТОВ «КЗБМ» за № 01/11-2017 від 01.11.2017 року; додаток до договору оренди обладнання та машин № 1 від 01.11.2017 року; акт прийому-передачі за договором оренди обладнання та машин №2 від 01.11.2017 року; договір оренди металоформ № 2/11-2017 від 01.11.2017 року з ТОВ «КЗБМ»; додаток до договору оренди металоформ № 1 від 02.11.2017 року з ТОВ «КЗБМ»; акт прийому-передачі до договору оренди металоформ № 2 від 01.11.2017 року з ТОВ «КЗБМ»; договір оренди автотранспорту № 01/12-2017 від 01.12.2017 року та дод. угода від 14.12.2017 року; договір суборенди автотранспорту № 15/12-2017 від 01.12.2017 року; рахунок-фактура № ЧП00000825 від 15.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку піску, цементу, щебеню, металу; видаткова накладна № КІ-000001402 від 30.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку піску, цементу, щебеню; видаткова накладна № КІ-000001401 від 30.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку металу; акт приймання-передачі № 25 від 30.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку металу; акт приймання-передачі № 26 від 30.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку піску, цементу, щебеню; договір поставки № 141120171 від 14.11.2017 року з ТОВ «НВФ ДНІПРОПРОЕКТ» на поставку металу; видаткові накладні та ТТН на метал з ТОВ «НВФ ДНІПРОПРОЕКТ»; договір поставки № 250/17 від 16.11.2017 року з ПП «Микитівський гранітний кар'єр» на поставку щебеню; видаткові накладні та ТТН на щебінь з 1111 «Микитівський гранітний кар'єр»; договір поставки № 38 від 08.11.2017 року з ТОВ «МЕГАБУДКОМПЛЕКТ» на поставку цементу; видаткові накладні та ТТН на цемент з ТОВ «МЕГАБУДКОМПЛЕКТ»; видаткові накладні та ТТН на цемент з ПАТ «Дікергофф Цемент Україна».

Рішенням Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 595821/41501853 від 15.02.2018 року відмовлено ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» в реєстрації податкової накладної № 29 від 11.12.2017 року в ЄРПН.

23.02.2018 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» було подано скаргу на зазначене рішення Комісії, яка рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 06.03.2018 року залишена без задоволення, а рішення Комісії № 595821/41501853 від 15.02.2018 року - без змін.

Відтак, вичерпавши всі законні заходи щодо досудового врегулювання спору, ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» звернулось до суду із даним адміністративним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно до вимог п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно до вимог п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пп.201.16.1. п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами п.74.2, п.74.3 ст.74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.74.2). Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до вимог п.2 Порядку № 1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно до вимог п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до вимог п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Основним напрямком діяльності ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» згідно КВЕД ДК 009:2010 є: 23.61 «Виготовлення виробів із бетону для будівництва. Для виготовлення продукції власного виробництва Товариство орендує у ТОВ «КЗБМ» нежилі будівлі, споруди єдиного комплексу за адресою: 20-й км Старокиївської дороги, м. Одеса.

Для формування бетону та залізобетонних виробів використовуються основні матеріали такі як пісок, цемент, щебінь, метал, а в результаті створюється бетон згідно коду УКТ ЗЕД 3824 (бетон, готовий до заливки), та залізобетон згідно коду УКТ ЗЕД 6810 (вироби з цементу, бетону, каменю, армовані чи неармовані).

Як углядається з матеріалів справи, 02.11.2017 року між ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» та ТОВ «Інградбуд» укладений договір поставки № 9/11/4-2017, відповідно до якого ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» взяло зобов'язання з поставки залізобетонних виробів на користь ТОВ «Інградбуд».

На виконання вищевказаного договору 11.12.2017 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» було поставлено на користь ТОВ «Інградбуд» товар та виписано податкову накладну № 29 від 11.12.2017 року на суму 162 188 грн., в т.ч. ПДВ 27 031,33 грн. - за правилом першої події, згідно з п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201 ПК України.

На підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» були подані до Комісії ДФС копії первинної документації, які в сукупності підтверджують факти господарської діяльності.

У пояснювальній записці вих. № 30/11-17 від 30.11.2017 року позивачем зазначено, що оскільки перелік постачальників матеріалів дуже великий і відсутня можливість додати всі документи через їх великий об'єм. При цьому копії деяких документів додані до пояснювальної записки, а також дані про залишки матеріалів та готової продукції власного виробництва на початок місяця та обороти за місяць.

Поряд із тим, 29.12.2017 року товариством подано на розгляд Комісії ДФС Таблицю даних платника податків за встановленою формою щодо видів економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010) та кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, що на постійній основі постачають (виготовляються) та / або придбаваються (отримуються) платником податку, що підтверджується квитанцією №2 від 29.12.2017 року.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача пояснив, що податкова накладна виписана за першою подією - відвантаження товару, що підтверджується наданими документами, а оплата Покупцем була проведена пізніше - до позову додано платіжне доручення № 463 від 03.01.2018 року на суму 1 000 000 грн. (т.1 а.с.23), що було сплачено ТОВ «Інградбуд» на користь ТОВ «Промислова компанія «КІК».

Зі змісту квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН по податковій накладній Товариства вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567.

Зазначеним Наказом № 567 затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до вимог п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Отже приписами п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 визначено декілька критеріїв оцінки ступеня ризиків.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення контролюючим органом пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки ним не зазначено у Квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрацію податкової накладної.

Так, фіскальним органом у Квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567.

В той же час, пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію. Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у Квитанціях чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу № 567. Визначення фіскальним органом у Квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567 «Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Згідно до вимог п.1 Наказу № 567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Отже можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Зі змісту Квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН по податковій накладній вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відтак у зазначеній квитанції фіскальним органом, в порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Відповідно до вимог пп.201.16.2, пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.2). Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп.201.16.2 цього пункту (пп.201.16.3 п.201.16 ст.201).

У відповідності до вимог пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем були надані податковому органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій ПН/РК, копії документів та пояснення по господарським операціям для направлення їх Комісії ДФС України.

Однак, за результатами розгляду документів Комісія ДФС України безпідставно прийняла рішення № 595821/41501853 від 15.02.2018 року про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН.

Крім того, податковим органом не взято до уваги, що ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» має статус виробничого підприємства, а отже коди товарів, створених в результаті діяльності, не можуть співпадати з кодами придбаної сировини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно врахував, що зазначене рішення (т.1 а.с. 44) не містить конкретної інформації щодо причин та підстави для прийняття, а лише містить загальну тезу про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. При цьому, в рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Згідно до вимог п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 року (далі - Постанова №190), комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до вимог п.2 Постанови № 190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Отже, рішення Комісії ДФС України про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН зазначеним вимогам не відповідає, оскільки не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер'їлдіз проти Туреччини», п.128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків («Лелас проти Хорватії», п. 74).

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов'язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що необхідне скасувати вказане рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 15.02.2018 року № 595821/41501853, яке є актом індивідуальної дії, та застосувати ефективний засіб юридичного захисту, зобов'язавши відповідача зареєструвати податкову накладну, в реєстрації якої позивачу безпідставно було відмовлено спірним рішенням.

Поряд із тим, обраний позивачем спосіб захисту прав, якій він вважає порушеним, зокрема, звернення до суду вимоги про зобов'язання ДФС України вважати податкову накладну прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків - ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн», не є ефективним та дієвим, не відповідає вимогам податкового законодавства, у зв'язку з чим, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.