Справа № 146/1812/18
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1812/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" лютого 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Скаковської І.В.,

з участю секретаря судового засідання Слободянюк Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 27 листопада 2018 року № 6481/20900/18,-

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 27 листопада 2018 року № 6481/20900/18.

В обгрунтування позову позивач вказав, що 27 листопада 2018 року Львівською митницею ДФС за його відсутності безпідставно винесено постанову в справі про порушення митних правил № 6481/20900/18, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Позивач зазначив, що 10 серпня 2018 року ним через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС на територію України в митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «Audi A-4», номерний знак 4С30707, VIN-код WAUZZZ8E14A062084.

Проте, зазначений транспортний засіб вивезти за межі митної території України протягом передбаченого п.1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України не представилося за можливе, оскільки вранці 12 серпня 2018 року даний автомобіль вийшов з ладу та не міг здійснювати рух, в звязку з чим транспортний засіб було евакуйовано на станцію технічного огляду за місцем проживання позивача, де після проведення діагностичних робіт було встановлено несправність двигуна. В звязку з відсутністю запасних частин та їх пошуком даний автомобіль тривалий час знаходився на станції технічного огляду, тому внаслідок непоборної сили позивач фізично не міг його вивезти за межі території України.

Листом від 17 серпня 2018 року ОСОБА_1 повідомив Львівську митницю ДФС України про поломку транспортного засобу в зоні діяльності якої було ввезено автомобіль. На підтвердження обставин ремонту двигуна позивачем було додано довідку зі станції технічного огляду.

Однак 23 жовтня 2018 року, при перетині митного кордону відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил за № 6481/20900/18 та розгляд справи призначено на 27 листопада 2018 року.

У звязку з перебуванням позивача за межами України, а саме в Чеській Республіці, 21 листопада 2018 року, останній засобами електронного звязку надіслав листа на митницю, в якому зазначив, що особисто бажає приймати участь у розгляді справи, однак прибути в Україну зможе лише 18 січня 2019 року, в звязку з чим просив відкласти розгляд справи.

Вказаний лист було зареєстровано митницею 26 листопада 2018 року за вхідним номером № 29478, проте з незрозумілих причин відповідачем не було враховано аргументів щодо неможливості вивезення автомобіля та не було надано можливості особистої участі під час розгляду справи та 27 листопада 2018 року, винесено постанову про порушення митних правил № 6481/20900/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Позивач вважає, що під час розгляду справи було порушено його права, тому просить суд скасувати постанову відповідача від 27 листопада 2018 року за № 6481/20900/18.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у даній справі.

02 лютого 2019 року через канцелярію суду представником відповідача ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній просить відмовити ОСОБА_1 у скасуванні постанови у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

07 лютого 2019 року позивачем подано відповідь на відзив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи Львівську митницю було повідомлено завчасно та належним чином, заяви про розгляд справи у відсутність представника відповідача до суду не надав.

Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ч.1 ст.2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 10 серпня 2018 року позивачем через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС на територію України в митному режимі «транзит» було ввезено автомобіль марки «Audi A-4», номерний знак 4С30707, VIN-код WAUZZZ8E14A062084.

23 жовтня 2018 року державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 6481/20900/18, а саме ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Вказаний протокол було складено в присутності позивача та повідомлено останньому, що розгляд справи відбудеться 27 листопада 2018 року о 10:00 год за адресою м Львів вул. Городоцька, 369.

21 листопада 2018 року ОСОБА_1 на електронну адресу Львівської митниці подано клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з його перебуванням за межами України, яке було зареєстроване відповідачем 26 листопада 2018 року за № 29478.

27 листопада 2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 у відсутність ОСОБА_1, розглянуто матеріали справи та винесено постанову про порушення митних правил № 6481/20900/18, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено штраф в розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн.

Згідно ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту встановлені ст. 93 Митного кодексу України, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої вказаної статті Кодексу передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Статтею 102 Митного кодексу України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України визначено, що для автомобільного транспорту строки транзитних перевезень встановлюються 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною першою статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів; такі порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил, відповідач дійшов висновку про порушення в діях позивача вимог ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Перевіряючи правомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та накладення на нього штрафу на підставі оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про наступне.

Провадження у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ Митного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 489 Митного кодексу України).

Згідно статті 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Положеннями статті 497 Митного кодексу України визначено, що у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь, зокрема, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Згідно статті 498 Митного кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до статті 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вказує позивач та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, розгляд справи про порушення митних правил було проведено за відсутності позивача, який будучи повідомленим про її розгляд, надав клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку із перебуванням за межами України. На підтвердження обґрунтованості клопотання позивачем надано роздруківку з електроної пошти, з якої вбачається, що вказане клопотання було зареєстроване Львівською митницею 26 листопада 2018 року.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності сібєктів владних повновадень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З врахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що провадження у справі, в результаті якої було винесено оскаржувану постанову, було здійснено з грубим порушенням вимог чинного законодавства, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до Львівської митниці ДФС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 95, 102, 381, 470, 486, 495, 497, 498, 526 МК України, ст.ст.7, 8, 9, 72, 77, 241-246, 254, 256, 278, 280, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 27 листопада 2018 року № 6481/20900/18 - задовольнити.

Скасувати постанову №6481/20900/18 від 27 листопада 2018 року, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Справу про порушення ОСОБА_1 митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України направити на новий розгляд до Львівської митниці ДФС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складання повного рішення суду згідно з ч.4 ст. 286 КАС України.

Суддя: ОСОБА_5

Повний текст рішення виготовлено 13 лютого 2019 року