Справа № 826/8206/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 лютого 2019 року № 826/8206/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ ДФС у м. Києві від 07.12.2016 № та № та від 02.03.2017 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на необґрунтованих та помилкових висновках перевірки.

У судовому засіданні суд протокольною ухвалою залучив у якості другого відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, в судовому засіданні зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

В судовому засіданні судом увалено про вирішення справи в порядку письмового провадження відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України.

Враховуючи те, що 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі, вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно її розгляд продовжено у письмовому провадженні з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15 грудня 2017 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі пп. 78.2 п. 78.1 ст. 78 пп. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України посадовими особами ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та військового збору від доходів, отриманих у вигляді додаткового блага фізичної особи ОСОБА_1, НОМЕР_1 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт перевірки №16/4/13-06/паспорт НОМЕР_2 від 17.11.2016 року.

У висновках акту вказується про порушення позивачем:

- ст. 36, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, ст.176, пп.164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями фізичною особою ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за податковий (звітний) 2015 рік, не задекларовано суму отриманого додаткового блага у вигляді прощеного (анульованого) боргу на суму 518361,00 та не сплачено у бюджет податок з доходів фізичних осіб за 2015 рік у сумі 103063,20 грн.;

- ст. 163, ст..168, ст. 171, ст.. 176 та 161 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI зі змінами та доповненнями не визначені до сплати податкові зобов'язання з військового збору за 2015 рік з отриманого доходу 518361,00 грн. у сумі 7775,42 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення :

№ від 07.12.2016 року, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем військовий збір на суму 979,28 грн, в т.ч. основний платіж - 7775,42 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 1943,86 грн.

№ від 07.12.2016 року, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 81 545,00 грн., в т. ч. за податковими зобов'язаннями - 65100,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 16445,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з скаргою до ГУ ДФС у м. Києві .

За результатами розгляду первинної скарги, ГУ ДФС у м Києві прийнято рішення №1421/Б/26-15-10-02-16 від 28.02.2017, яким податкове повідомлення - рішення від 07.12.2016 № залишено без змін, а суму грошового зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню від 07.12.2016 № збільшено на 47 547,00 грн..

На підставі акту перевірки та рішення ГУ ДФС у м Києві №1421/Б/26-15-10-02-16 від 28.02.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.03.2017.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ ДФС у м. Києві протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи даний спір по суті, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі Кодекс, ПК України ).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі Кодекс, ПК України ).

Відповідно до п. 164.1 ст.164 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Абзацом д) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З акту перевірки вбачається, що саме вказаною нормою (абз.д) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України) фактично було обґрунтоване спірне податкове повідомлення-рішення ОДПІ про донарахування позивачу податкових зобов'язань. Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сума невідображеного додаткового блага є базою нарахування й для військового збору.

Разом з тим, вказаний абз. д) є складовою пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), яким передбачено включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку доходу, отриманого як додаткове благо, і фактично визначає один з видів такого додаткового блага.

Згідно п.п.5.1,5.2 ст.5 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Статтею 14 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), визначено значення понять, в якому ці поняття вживаються в цьому Кодексі.

Так, відповідно до п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно з п.п.14.1.47 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно- правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно п. 164.1 ст.164 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Суд зазначає, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу (підпункти 1.1-1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України).

Так, судом встановлено, 11.10.2007 року ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №1.07101696 з ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», в сумі 90 000доларів США, що еквівалентно курсу гривні 454 500,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на квітень 2015 року ОСОБА_1 було сплачено суму кредиту у розмірі 76 686,53 доларів США, що еквівалентно курсу гривні 1 644 608,28 грн.

24 квітня 2015 року за згодою сторін відбулось анулювання боргу за договором №1.07101696 у сумі 23 006,53 доларів США, що за курсом НБУ на дату анулювання складає 58 361,60 грн.

19 травня 2015 року ОСОБА_1 було підписано договір про розірвання Іпотечного договору №1.07101696.

Таким чином, у позивача внаслідок вказаних правовідносин фактично не відбулось збільшення загального майнового стану чи приросту його активів у тій чи іншій формі, а тому у нього і відсутній об'єкт оподаткування в розумінні положень ст.14, п.163.1 ст. 163, п.164.1 ст.164 ПК України, а тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення є протиправними, та такими, що підлягають скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.09.2014 у справі К/800/40206/14 та в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №817/401/16.

Відсутність бази оподаткування для податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, а також встановлена судом відсутність у позивача додаткового блага, є підставою для визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.12.2016 № та № та від 02.03.2017 №.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 693,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 26, ).

4. Присудити на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 693,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа