Справа № 140/2585/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року ЛуцькСправа № 140/2585/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 , далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправними дій в частині не виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року; зобов`язання нарахувати та виплатити таку компенсацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що проходив військову службу у відповідача; наказом начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 31 липня 2018 року №325-ос позивача виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року у справі №0340/1484/18, яке набрало законної сили, Луцький прикордонний загін зобов`язано виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року. 06 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявами про виплату індексації згідно з вказаним рішенням суду, а також про виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року.

15 листопада 2018 року відповідач перерахував на картковий рахунок позивача індексацію за зазначений період та листом №11/12965 відмовив у виплаті компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, мотивуючи тим, що рішенням суду позов задоволений лише в частині виплати індексації, вказавши, що вимоги про виплату компенсації є передчасними.

З посиланням на Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, ОСОБА_1 вважає дії відповідача щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення протиправними, а тому просив позов задовольнити.

Ухвалою від 29 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у відзиві на позов його вимоги заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с.34-37). В обґрунтування своєї позиції зазначив, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії), і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Тобто, за наявності визначених згаданим Законом обов`язкових умов, присуджена за рішенням суду сума коштів підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням такого рішення суду. Оскільки за рішенням суду від 04 жовтня 2018 року, що набрало законної сили, відповідачем 06 листопада 2018 року у встановленому порядку здійснено виплату індексації грошового забезпечення, то позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними.

14 січня 2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.41-43). Позивач вважає, що відповідачем не спростовано доводи позовної заяви. Наголошує, що відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати компенсації підлягає заробітна плата (грошове забезпечення) разом із сумою індексації. Виконуючи рішення суду від 04 жовтня 2018 року, відповідач був зобов`язаний у місяць виплати індексації (листопад 2018 року) виплатити і компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації, нарахованої за кожний окремо взятий місяць з 01 січня 2015 року по 31 липня 2018 року. Також позивач вважає безпідставним посилання відповідача на постанову Верховного суду України від 21 травня 2014 року у справі №6-43цс14, оскільки у ній питання виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації заробітної плати (грошового забезпечення) не розглядалося.

У запереченні на відповідь на відзив від 17 січня 2019 року (а.с.46-48) відповідач зауважив, що сума коштів, які нараховані та сплачені позивачу згідно з рішенням суду носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація. Крім того, індексація заробітної плати нараховується лише у певних випадках, зокрема коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.

Згідно із частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 в період з 19 листопада 1997 року по 01 серпня 2018 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.25).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року у справі №0340/1484/18 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Луцького прикордонного загону про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Визнано дії Луцького прикордонного загону в частині невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року протиправними; зобов`язано Луцький прикордонний загін нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 06 листопада 2018 року (а.с.60-63). Суд, вирішуючи спір, вказав, що вимога ОСОБА_1 щодо проведення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення є передчасною, оскільки актуальність питання щодо компенсації втрати частини грошових доходів матиме місце після проведення відповідачем нарахування та виплати сум індексації грошового забезпечення ОСОБА_1

06 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявами: про перерахування належної суми індексації грошового забезпечення за період служби з 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року на картковий рахунок (а.с.26); про нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року (а.с.27). На вказані звернення відповідач листом від 15 листопада 2018 року №11/12965 повідомив ОСОБА_1 , що кошти для виплати індексації грошового забезпечення 15 листопада 2018 року перераховано на картковий рахунок позивача у банку. Відповідач також вказав, що оскільки позов ОСОБА_1 у справі №0340/1484/18 задоволено тільки в частині виплати індексації грошового забезпечення, то виплата компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення не можлива (а.с.28).

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, відтак звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Як встановлено частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Як визначено статтею 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року (далі Порядок №1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Статтею 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-III) встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок №159).

Як встановлено статтею 2 Закону № 2050-III, пунктом 2 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом (з 1 січня 2001 року).

Відповідно до приписів частини другої статті 2 Закону № 2050-III під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно із статтею 3 Закону №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (пункт 4 Порядку №159).

Як встановлено статтею 4 Закону №2050-III, пунктом 5 Порядку №159, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць

Статтею 5 Закону №2050-III встановлений випадок, коли доход компенсації не підлягає: якщо доход своєчасно не отриманий з вини громадянина.

Положеннями статті 6 Закону № 2050-III, пункту 7 Порядку 159 визначено, що компенсацію виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Відповідно до статті 7 Закону №2050-III відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року у справі №0340/1484/18, що набрало законної сили, відповідачем за період з липня 2015 року по липень 2018 року нараховано загальну суму індексації в розмірі 57979,13 грн., з якої утримано військовий збір (1,5%) та податок з доходів фізичних осіб (18%). Сума індексації з урахуванням утриманих сум податків становить 46673,20 грн. Вказана сума індексації грошового забезпечення виплачена позивачу відповідно до платіжного доручення від 14 листопада 2018 року №3052 (а.с.56). Крім того, ОСОБА_1 компенсовано 18% податку з доходів фізичних осіб в сумі 10436,24 грн. (платіжне доручення від 14 січня 2019 року №104) а.с.58.

Як слідує з розрахунку нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 індексації, така індексація була нарахована відповідачем щомісяця (а.с.54).

Індексацію грошового забезпечення за період 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року виплачено у листопаді 2018 року, що є несвоєчасним.

Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що сума коштів, які нараховані та сплачені позивачу згідно з рішенням суду, не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом № 2050-III, адже у розумінні статті 2 Закону, пункту 3 Порядку №159 доходами є грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення та інші; компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України.

Таким чином, доводи відповідача в частині правомірності відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення є безпідставними та суперечать нормам чинного законодавства.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 липня 2015 року по 31 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк