Справа № 1340/6291/18
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/6291/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 1340/6291/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 у перерахунку суддівської винагороди з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762,00 грн.;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату судді у відставці ОСОБА_1 суддівської винагороди з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року, з врахуванням вимог Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», взявши до уваги прожитковий мінімум для працездатних осіб 1762,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є суддею у відставці. У зв'язку зі змінами в законодавстві з 01.01.2018 року було збільшено посадовий оклад суддів. Львівським апеляційним адміністративним судом підготовлено та надано довідку від 14.08.2018 року про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання. Позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року, однак, відповідач скерував на адресу позивача лист, в якому зазначив, що підстав для перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді немає, посилаючись на ст. 58 Конституції України. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторських прав і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року №2415-VIII (набрав чинності з 22 липня 2018 року) внесено зміни до Законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017 року, як розрахункової величини. Вважає, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться з 01.08.2018 року, оскільки вищевказаний Закон №2415-VIII набрав чинності з 22.07.2018 року. Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №10 управління застосування пенсійного законодавства проведено відповідний перерахунок ОСОБА_1 з 01.08.2018 року.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 02.01.2019 відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін в даній адміністративній справі, 17.01.2019 року відповідачем через канцелярію суду за вх. №1813 подано відзив на позовну заяву.

Судом встановлені наступні обставини:

13.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Львівського відділу обслуговування громадян в м.Львові (сервісний центр) управління обслуговування громадян про перерахунок довічного грошового утримання судді з 01 січня 2018 року.

30.11.2018 року Листом № 4078/175/Д-20/0311-36 відповідач повідомив позивача, що у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 відмовлено з тієї причини, що оскільки Закон України № 2415 "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15 травня 2018 року набув чинності 22 липня 2018 року, а відтак правові підстави для здійснення перерахунку з 01 січня 2018 року відсутні.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправною відмову в проведенні перерахунку суддівської винагороди за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами:

-копією заяви до Личаківського відділу обслуговування громадян в м. Львові (сервісний центр) управління обслуговування громадян від 13.11.2018 року;

-копією відповіді Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №10 від 30.11.2018 року №4078/175/Д-20/03.11-36.

-копією листа ДСА України №11-13636/18 від 24.07.2018 року (Про суддівську винагороду);

-копією довідки ЛААС №К2454/18 від 14.08.2018 року (про суддівську винагороду ля обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці).

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних дій відповідача та зобов'язання його вчинити певні дії з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно ч. 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно п. 6 ч. 6 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» (в редакції на час спірних правовідносин) внесено зміни в абзац другий пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., N 2, ст. 25) слово та цифри « 1600 гривень» замінити словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

Згідно абзацу 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні.

Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року по справі N 1-7/99, Конституційним судом встановлено, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) від 3 червня 2013 року по справі № 1-2/2013, Конституційним судом встановлено, що Конституційний принцип незалежності суддів забезпечує важливу роль судової гілки влади в механізмі захисту прав і свобод громадян та є запорукою реалізації права на судовий захист, передбаченого статтею 55 Основного Закону України. Будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права громадян на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить статті 55 Конституції України.

Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України та 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та офіційного тлумачення положення частини третьої статті 11 Закону України «Про статус суддів» (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), від 11 жовтня 2005 року по справі N 1-21/2005, Конституційним судом встановлено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Умови і порядок його виплати визначені Законом України «Про статус суддів»

Таким чином на думку суду Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» містить застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 01 січня 2018 року в сумі 1762 гривні.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення відповідача про те, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» набрав чинності з 22 липня 2018 року, тому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснено з 01.08.2018 року, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони не мають зворотної дії у часі.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З врахуванням встановлених судом обставин та змісту заперечень відповідача, суд вважає за можливе зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії на користь позивача, оскільки для цього виконано всі умови, визначені законом, і вчинення таких не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, - задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 у перерахунку суддівської винагороди з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762,00 грн.;

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату судді у відставці ОСОБА_1 суддівської винагороди з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року, з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номерНОМЕР_1, АДРЕСА_1) 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 08.02.2019 року.

Суддя Гавдик З.В.