Справа № 620/3577/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3577/18 Головуючий у 1 інстанції: Тихоненко О.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Кузьмишиної О. М. Файдюка В.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради, в якому просив: - визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради по забезпеченню права позивача, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» на безоплатне позачергове зубопротезування, протиправними; - зобов'язати відповідача провести виплату позивачу компенсації за надані послуги з зубопротезування, відповідно до нарядів від 12.07.2018 року № 2813 та № 2815 в розмірі 3620,30 грн.

Рішенням Чернігівського Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що право на безоплатне позачергове зубопротезування відповідачем було звужено до надання за чергою, а безоплатно при можливості його фінансування з боку відповідача.

21 січня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якій він підтримує свою позицію, викладену в апеляційній скарзі.

23 січня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Чернігові ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується дублікатом посвідчення серії НОМЕР_1 від 31.03.2006 (категорія 1).

12.07.2018 р. позивачу в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівський міський стоматологічний центр» Чернігівської міської ради (далі - КНП «ЧМСЦ» ЧМР) надані послуги з зубопротезування на суму 4217,80 грн та на суму 2782,50 грн, що підтверджується нарядами від 12.07.2018 р. № 2813 та № 2815.

Згідно чеків від 12.07.2018 р. № 393 та № 395, вказані послуги позивачем оплачені в повному обсязі.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з заявою від 30.07.2018 р., в якій просив провести компенсацію понесених ним витрат на зубопротезування, згідно наряду № 2813 в розмірі 837,80 грн та № 2815 в розмірі 2782,50 грн, а всього на суму 3620,30 грн.

Листом від 03.08.2018 р. № 05-07/18066 УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради повідомило позивача, що забезпечення безоплатним зубопротезуванням громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється за рахунок коштів обласного бюджету. Управлінням щорічно укладається договір про відшкодування витрат на надання послуг із зубопротезування особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, з КНП «ЧМСЦ» ЧМР, черга з надання послуг із безоплатного зубопротезування формується безпосередньо в лікувальному закладі, а УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради лише перераховує щомісяця кошти КНП «ЧМСЦ» ЧМР в межах доведеного обсягу фінансування за надані послуги із зубопротезування постраждалим.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем з КНП «ЧМСЦ» ЧМР укладено договір про відшкодування витрат на надання послуг із зубопротезування особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи від 16.01.2018 № 3 та додаткову угоду до нього № 1, відповідно до якого, КНП «ЧМСЦ» ЧМР (Виконавець) надає послуги із зубопротезування особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, зареєстрованим в Деснянському районі м. Чернігова, а УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради (Розпорядник коштів) за рахунок коштів Державного бюджету відшкодовує Виконавцю витрати за фактично надані послуги.

Позивач 03.09.2018 р. звернувся до головного лікаря КНП «ЧМСЗ» ЧМР з заявою щодо можливості проведення компенсації за зубопротезування в розмірі 3620,30 грн.

Листом від 05.09.2018 р. № 01-45/496 КНП «ЧМСЦ» ЧМР повідомило позивача, що він, дійсно, згідно Закону, має право на пільгове зубопротезування, однак, у зв'язку з обмеженням фінансування, в закладі існує черга з пільгового зубопротезування, у якій на даний час позивач не перебуває. Також, вказано, що у липні 2018 року за нарядами від 12.07.2018 р. № 2813 та № 2815 позивачу виготовлені зубні протези із термопластичної та металокерамічної мас, які за своєю вартістю прирівнюються до дорогоцінних металів.

Позивач, не погодившись з вказаною відмовою відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 19 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон), компенсація та пільги, встановлені в даному розділі, стосуються всіх громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до встановлених категорій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 вказаного Закону, особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: безоплатне позачергове зубопротезування (за винятком зубопротезування із дорогоцінних металів та прирівняних по вартості до них, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я).

Як зазначалося, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується дублікатом посвідчення серії НОМЕР_1 від 31.03.2006 р. (категорія 1) (а.с.14).

12.07.2018 р. позивачу в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівський міський стоматологічний центр» Чернігівської міської ради (далі - КНП «ЧМСЦ» ЧМР) надані послуги з зубопротезування на суму 4217,80 грн та на суму 2782,50 грн, що підтверджується нарядами від 12.07.2018 р. № 2813 та № 2815, що підтверджується чекамивід 12.07.2018 р. № 393 та № 395 (а.с.6-7).

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з заявою від 30.07.2018 р., в якій просив провести компенсацію понесених ним витрат на зубопротезування, згідно наряду № 2813 в розмірі 837,80 грн та № 2815 в розмірі 2782,50 грн, а всього на суму 3620,30 грн (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, забезпечення безоплатним зубопротезуванням громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється КНП «ЧМСЦ» ЧМР за рахунок коштів обласного бюджету.

Із письмового відзиву відповідача на апеляційну скаргу вбачається, що Управління, на підставі поданих реєстрів, з вже зазначеними особами, яким було здійснено зубопротезування, лише перераховує кошти КНП «Чернігівський міський стоматологічний центр» Чернігівської міської ради за здійснене зубопротезування, в межах кошторисних призначень.

Законом України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дійсно передбачено право позивача на безоплатне позачергове зубопротезування, однак для отримання даного виду послуг позивачу необхідно стати в пільгову чергу.

Разом з тим, при самостійній сплаті особою коштів за послуги з зубопротезування вищевказаним Законом не передбачено компенсацію за проведення такого зубопротезування.

Також, в листі КНП «Чернігівський стоматологічний центр» Чернігівської міської ради вказано, що у липні 2018 року за нарядами № 2813 та № 2815 від 12.07.2018 року ( відповідно до яких позивач хоче отримати компенсацію) ОСОБА_5 були виготовлені зубні протези із термопластичної та металокерамічної мас, які за своєю вартістю прирівнюються до дорогоцінних металів.

Так, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " не передбачає компенсацію за проведення зубопротезування громадянам.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем в даному випадку не було порушено чи звужено прав позивача.

Решта доводів та заперечень апелянта - висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Кузьмишина О.М. Файдюк В.В.
Повний текст постанови виготовлено 11.02.2019 р