Справа № 466/8594/18
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8594/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Івасюті А.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора батальйону №4 роти №4 молодшого лейтенанта поліції Ковалишина Назарія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора батальйону №4 роти №4 молодшого лейтенанта поліції Ковалишина Назарія Володимировича, в якому просить суд постановити рішення, яким скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №652194 від 09 жовтня 2018 року, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 09 жовтня 2018 року, винесеною інспектором 4 батальйону 4 роти молодшим інспектором поліції Ковалишином Н.В., притягнуто його, ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - за порушення правил обгону.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до оскаржуваної постанови він, ОСОБА_2, 09 жовтня 2018 року о 08.05 год. на автодорозі Київ - Чоп 603 км 650 м. здійснив обгін ближче 50 м до пішоходного переходу, в межах населеного пункту та обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6 «в» ПДР.

В оскаржуваній постанові чітко не вказано, на якому саме відрізку дороги він здійснив обгін та не долучено жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення. Відносно відстані у 50 м до пішохідного переходу - замірів ніхто не здійснював.

Жодних підтверджуючих доказів, які б свідчили про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, інспектором не наведено та не долучено.

Він, ОСОБА_2, здійснив обгін транспортного засобу з дотриманням вимог ПДР, будь - яких доказів того, що він здійснив обгін транспортного засобу з порушенням ПДР інспектором надано не було. При винесенні оскаржуваної постанови, при наявності порушення вимог ПДР щодо обгону, інспектор мав би вказати про порушення ним, ОСОБА_2, одного з пунків ПДР, однак цього зроблено не було.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, а оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів, та такою, що порушує його права та інтереси.

Зважаючи на вищевикладене, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні, яке було призначено на 08 лютого 2019 року о 11.00 год., представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, які викладені у ньому, просив позов задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектор батальйону №4 роти №4 молодший лейтенант поліції Ковалишин Н.В. в судове засідання жодного разу не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно із вимогами ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у їх відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2018 року інспектором патрульної поліції Ковалишином Н.В. було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №652194, згідно з якою позивач ОСОБА_2 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно з вищевказаної постанови позивач ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Київ - Чоп 603 км 650 м здійснив обгін ближче 50 м до пішохідного переходу в межах населеного пункту та обгін на перехресті чим порушив п. 14.6 ПДР - порушення правил обгону на пішохідному переході.

Ці обставини підтверджуються долученою до справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №652194 від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин третьої - п'ятої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачами не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з п.24 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, п.1 ст.247, ст.251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 74, 77, 242, 243 -246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №652194 від 09 жовтня 2018 року, винесену інспектором 4 батальйону 4 роти молодшим інспектором поліції Ковалишином Назарієм Володимировичем, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять п'ять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 11 лютого 2019 року.

Суддя Д. Б. Глинська