Справа № 522/17551/18
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/522/108/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.;

за участю секретаря - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) до Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради ( м. Одеса, пл. Думська, 1) про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішення відповідача про застосуванням до нього адміністративного стягнення звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову № 1382 від 20.08.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення про адміністративне правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач просив слухати справу без фіксації судового процесу.

Відповідач, у судові засідання не з'явився, повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 20.08.2018 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Одеської міської ради винесено постанову №1382 у справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, чи не пропущено права позивача при розгляді адміністративної справи, та інше. Оскільки ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 152 КпАП України порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 7.2.4 Правил благоустрою території м. Одеси на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярне прибирання місць встановлення сміттєзбірників, а також місць, забруднених побутовими та іншими відходами, на територіях, прилеглих до будинків та споруд.

Відповідно до пункту 1, 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів об'єктів благоустрою державної та комунальної форм власності. Балансоутримувача об'єктів благоустрою, які перебувають у приватній власності, визначають їх власники.

Згідно підпункту 1 п. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; також, пункт 1 статті вказує на те, що підприємства, установи, організації забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи праві користування відповідно до закону.

Відповідно до пункту 2 статті 28 України «Про благоустрій населених пунктів», охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Лист Міністерства внутрішніх справ від 22.07.2010 р. N 10/5-4904 «Щодо обов'язку прибирати прилеглу територію» зазначає, що документами, що є підставою для визначення території підприємства, за яку воно несе відповідальність згідно зі статтею 152 КУпАП, є договір оренди чи свідоцтво на право власності на відповідну земельну ділянку.

Суд дійшов до висновку, що із зазначених норм випливає, що адміністративну відповідальність за неналежне утримання об'єктів благоустрою (їх частин) несуть саме особи, які є власниками, користувачами або балансоутримувачами зазначених об'єктів або земельних ділянок.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, обов'язок з виконання Правил благоустрою території міста Одеси, в тому числі: регулярно знищувати бур'яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення, покладається на балансоутримувача будинку, тобто на організацію житлово-комунального сервісу.

Судом було встановлено, що обов'язок з виконання Правил благоустрою території м. Одеси, в тому числі: регулярно прибирати від сміття, побутових відходів, бруду, опалого листя, снігу, що забезпечує утримання об'єктів благоустрою та прилеглих територій у належному санітарному стані; при цьому тротуари прибираються вздовж всієї ділянки будинку, домоволодіння (в межах належності) до бордюрного каменю, покладається на балансоутримувача будинку, тобто на організацію житлово-комунального сервісу.

Так, згідно п. 1.9 Правил благоустрою території м. Одеси: балансоутримувач - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність; здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законодавством; прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку; утримання будинків і прибудинкових територій - діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи із забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності не з'ясовано та не доведено права та обов'язки позивача щодо того приміщення, споруди, у зв'язку з неналежним утриманням якого його притягнуто до адміністративної відповідальності. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо з'ясувати, з яких міркувань виходив відповідач під час визначення позивача в якості відповідальної особи, що має нести адміністративну відповідальність за такий проступок.

Таким чином, відповідачем не доведено, що саме позивач є тією належною особою, яка, в силу положень Правил благоустрою території міста Одеси, повинен був вжити заходів, щодо збереження газону, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Надані матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності не місять доказів, які дозволяли встановити наявність усіх елементів складу адміністративного проступку в діях позивача, що позбавляло відповідача повноважень робити висновок про його винність у його вчиненні та приймати рішення, що оскаржуються в цьому провадженні. Наведені обставини зобов'язують суд скасувати оскаржувану постанову із закриттям відповідного провадження.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилом частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведене правило покладає обов'язок доведення правомірності свого рішення на суб'єкта владних повноважень, відповідно, в цій категорії судових справ діє презумпція вини відповідача суб'єкта владних повноважень, що може бути заперечено за допомогою відповідних та достатніх доказів, що в цій справі вчинено не було.

Отже, відповідачем були порушені принципи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття посадових осіб відповідача, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, особи, яка притягається до відповідальності; документів про працевлаштування вказаної особи на підприємстві, що перевіряється та інше), не було досліджено суть правопорушення та особу суб'єкта правопорушення.

Встановлені судом обставини надають суду підстави для висновку про обґрунтованість рішення про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі у зв'язку з недоведеністю вини позивача та невірним встановленням суб'єкта правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 293 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може скасувати постанову і закрити провадження.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 152, 268, 280, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5, 7, 9, 72-77, 90, 241-244, 246, 268, 271, 286, п. 10 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) до Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради ( м. Одеса, пл. Думська, 1) про скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову Адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.08.2018 року № 1382 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) судові витрати в розмірі 736,40 грн.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржена до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя