Справа № 0440/5177/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

10 грудня 2018 року Справа № 0440/5177/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
10 липня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства логістичної компанії "Ексім-Юніверс" до управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 р. у справі № 0440/5177/18 провадження, після залишення ухвалою суду від 22.10.2018 р. даної позовної заяви без руху, було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
Відповідно до акта, автомобіль Дочірнього підприємства логістичної компанії "Ексім-Юніверс" має нормативно допустиму вагу 44 т., а відповідно до товарно-транспортної накладної від 05.06.2018 за № 250, фактична маса автомобіля - 46 т. 840 кг.
Так, відповідно до акта перевищення установлених габаритно-вагових параметрі автомобіля Дочірнього підприємства логістичної компанії "Ексім-Юніверс" складає 2 т. 840 кг., що відповідно до розрахунку від 06.06.2018 р. за № 0005902 відповідачем на Дочірнє підприємство логістичної компанії "Ексім-Юніверс" покладено обов'язок зі сплати такого перевищення габаритно-вагових параметрів, що складає 220 ОСОБА_3.
В обґрунтування заявлених позовних вимог повноважний представник позивач зазначає, що представник Управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області, після документального контролю, встановивши перевищення габаритно-вагових параметрів без застосувування точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті, порушив вимоги п.16 Порядку від 27.06.2007 за № 879.
Повноважний представник позивача зазначає, що у дійсності ж перевищення габаритно-вагових параметрів у автомобіля не було, оскільки, той виконував перевезення вантажу за товарно-транспортною накладною від 05.06.2018 за № 250 у два етапи. Так, перший раз брутто складало 36 т, 740 кг., другий раз - брутто склало 20 420 кг., вага брутто за першим та другим разом не перевищила гранично допустимі 44 т.
Відтак, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за № 0005902 є необґрунтованим, а розрахунок за таким актом є протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.
В судове засідання, призначене на 10.12.2018 р. зявились всі сторони у справі.
Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
06.06.2018 о 12-48 у с. Партизанське Дніпровського району Дніпропетровської області контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача - Дочірнього підприємства логістичної компанії «Ексім-Юніверс» вантажного контейнеровоза марки MAN, модель TGA 26.430 номерний знак НОМЕР_2 (з причіпом-платформою марки KRONE, номерний знак НОМЕР_3), на підставі якого встановлено перевищення нормативно дозволеної загальної ваги транспортних засобів.
З урахуванням викладеного вище, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на законних підставах було віднесено транспортний засіб позивача - Дочірнього підприємства логістичної компанії «Ексім-Юніверс» до великовагових.
На підставі викладеного вище, Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було правомірно складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0005902 від 06.06.2018 р., акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №065100 від 06.06.2018 та розрахунок плати за поїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів №0005902 від 06.06.2018 р., яким визначено позивачу - Дочірньому підприємству логістичної компанії «Ексім-Юніверс» до сплати 220,0 євро.
Повноважний представник відповідача, у поданому відзиві від 05.12.2018 р. зазначає, що розрахунок плати за проїзд від 22.11.2017 р. виконаний відповідно до формули за наступними параметрами, а саме: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К (П.31-1) де: Рзм 0,2 (перевищення становить 2,840 тон (6,06 %), тобто 0,2 євро/км);
Рг - 0 (габарити не перевищують нормативно-встановлені); В - пройдена відстань 550 км;
К - у подвійному розмірі, (перевищення вагового параметру до 10 відсотків).
П= (0,2 + 0 + 0) х 550 х 2 = 202,0 ОСОБА_3.
Стосовно встановленої маси (брутто) повноважний представник відповідача зазначає, що вага транспортного засобу разом із вантажем (брутто) встановлена на підставі ТТН №250 від 05.06.2018 р. Дана інформація внесена замовником та слугує підтвердженням відпущення визначеної кількості товару.
Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363, повноважний представник відповідача зазначає, що всупереч вказаному у позові аргументу, шодо здійснення двох поїздок за однією ТТН №250 від 05.06.2018 р., принцип виписки самої накладної передбачає виписування ТТН на кожну поїздку вантажу.
Відтак, вказана у ТТН №250 від 05.06.2018 р. відповідала вазі вантажу, що перевозилась одночасно одним автомобілем.
Водночас, у поданому відзиві від 05.12.2018 р., повноважний представник відповідача зазначає, що пп. 4 п. 2 Порядку №879 визначено поняття «габаритно-вагового контролю» - як контролю за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Відповідно до пп.5-1 Порядку №879, документальний габаритно-ваговий контроль -визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
При цьому, повноважний представник відповідача зазначає, що у п.6 Порядку №879 зазначається, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відтак, документальний контроль може проводитися окремо від точного.
Позивачем здійснювалося перевезення соняшника, який за своєю фізичною природою є подільним вантажем, а отже на перевезення такого вантажу із перевищенням допустимої ваги рух транспортних засобів взагалі забороняється абз.3 п.22.5 Правил дорожнього руху України, яким визначено, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т. а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
З урахуванням зазначеного вище, та зважаючи на відповідні норми чинного законодавства, повноважний представник відповідача просить суд у задоволенні пред'явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача, так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 10.12.2018 року.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
06.06.2018 р. о 12-48 у с. Партизанське Дніпровського району Дніпропетровської області контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача - Дочірнього підприємства логістичної компанії «Ексім-Юніверс» вантажного контейнеровоза марки MAN, модель TGA 26.430 номерний знак НОМЕР_2 (з причіпом-платформою марки KRONE, номерний знак НОМЕР_3), на підставі якого встановлено перевищення нормативно дозволеної загальної ваги транспортних засобів.
На підставі вищезазначеного, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було віднесено транспортний засіб Дочірнього підприємства логістичної компанії «Ексім-Юніверс» до великовагових.
Так, уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0005902 від 06.06.2018 р., акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №065100 від 06.06.2018 та розрахунок плати за поїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів №0005902 від 06.06.2018 р., яким визначено позивачу - Дочірньому підприємству логістичної компанії «Ексім-Юніверс» до сплати 220,0 євро.
Супровідним листом від 08.06.2018 р. Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було направлено на адресу Дочірнього підприємства логістичної компанії «Ексім-Юніверс» копію акта №0005902 від 06.06.2018 р. про перевищення транспортним засобом нормативним параметрів; розрахунок №0005902 плати за проїз великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування.
В матеріалах справи містяться відомості, що Дочірнім підприємством логістичної компанії «Ексім-Юніверс» було направлено на адресу начальника Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області ОСОБА_5 інформаційний лист (пояснення по акту №0005902 та № 065100 від 06.06.2018 р.) від 27 червня 2018 р. №2706-18, з тексту якого судом встановлено наступне.
Відповідно до Інструкції №228/253, п. 2.6. При перевезенні однорідних вантажів від вантажовідправника на адресу вантажоодержувача на одну і ту ж відстань при умові забезпечення цілісності вантажу, допускається оформлення однією товарно-транспортною накладною всього обсягу вантажу, перевезеного автомобілем за зміну.
При цьому, в інформаційному листі (пояснення по акту №0005902 та № 065100 від 06.06.2018 р.) від 27 червня 2018 р. №2706-18, зазначено, що вагові дані, зазначені в ТТН № 250 від 05.06.2018р. - це весь обсяг, який перевезено за зміну від 06.06.2018р., що включала в себе дві поїздки, що підтверджується вантажоодержувачем при зважуванні вантажу на розвантаженні (вагові дані зазначаються в штампах вантажоотримувача на ТТН).
Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься акт №1829 від 15.06.2018 р. здачі-прийняття робіт (надання послуг), з тексту якого судом встановлено наступне.
Між представниками Замовника ДП «Сантрейд» ОСОБА_6, з одного боку, та Виконавця ДП ЛК «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» ОСОБА_7, з іншого боку, було складено цей акт про те, що Виконавцем - ДП ЛК «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» були проведені такі роботи (надані такі послуги) по договору №6 від 10.10.2017 р., а саме: транспортне перевезення соняшника, маршрут: ТОВ «ЧЕРНІГІВСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» (м.Чергінів) «ДОЕЗ» (м.Дніпро), за період з 04.06.2018 р. по 06.06.2018 р., із зазначення: од. тонна; кількість 240,120; ціна з ПДВ 1 080, 00; сума з ПДВ 259 329,60; разом без ПДВ 216 108,00 грн.; ПДВ 43 221,60 грн.; всього з ПДВ 259 329,60 грн.
В зазначеному вище акті №1829 від 15.06.2018 р. здачі-прийняття робіт (надання послуг) зазначені товарно-транспортні накладні, а саме: №№ 234, 251, 247, 248, 249, 250, 233.
При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься додаток до акту №1829 від 15.06.2018 р. здачі-прийняття робіт (надання послуг), в якому зазначено, що було перевезено нетто в кількості 240,120 тонн, за іншою без ПДВ 900,00 грн., ПДВ 20% - 180.00 грн.; сума з ПДВ 259 329,60 грн.
До договору №6 від 10.10.2018 р. було складено рахунок-фактуру №1829 від 15.06.2018 р., в якому зазначено про транспортне перевезення соняшника, маршрут: ТОВ «ЧЕРНІГІВСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА МОЛОЧНА КОМПАНІЯ» (м.Чергінів) «ДОЕЗ» (м.Дніпро), за період з 04.06.2018 р. по 06.06.2018 р., із зазначення: од. тонна; кількість 240,120; ціна з ПДВ 1 080, 00; сума з ПДВ 259 329,60; разом без ПДВ 216 108,00 грн.; ПДВ 43 221,60 грн.; всього з ПДВ 259 329,60 грн.
В рахунку-фактурі №1829 від 15.06.2018 р. зазначені товарно-транспортні накладні, а саме: №№ 234, 251, 247, 248, 249, 250, 233.
В матеріалах справи міститься копія виписки з банку від 30.06.2018 р., з тексту якої судом встановлено, що 19.06.2018 р. здійснено банківську операцію щодо переведення коштів в сумі 259 329,60 грн. (а.с. 58).
На підставі викладеного вище, Дочірнім підприємством логістичної компанії «Ексім-Юніверс» було сформовано податкову накладну від 15.06.2018 р. №144.
Зазначену вище податкову накладну 15.06.2018 р. №144 було прийнято Державною фіскальною службою України, що підтверджується квитанцією №1, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.63).
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.
Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови КМУ № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюється Державній службі України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).
Відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Харківській області.
Розпорядженням КМУ № 1378-р від 16.12.2015 «Питання Державної служби з безпеки на транспорті» здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок № 1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 15 Порядку № 1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:
- наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- додержання водієм режиму праці та відпочинку;
- виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пунктом 15 Порядку № 1567, рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.
Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.
Під час проведення рейдової перевірки можливе:
застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансбезпека;
використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою;
здійснення габаритно-вагового контролю;
використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки;
використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Відповідно до п. 16 Порядку № 1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).
Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 наведене визначення поняття «габаритно-ваговий контроль» контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 також наведене визначення поняття «великовагові та великогабаритні транспортні засоби» - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Пунктом 6 Порядку № 879 вказано, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до п. 20 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
П= (Рзм + Рнв +Рг) х В х К, де
Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км. проїзду;
Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду;
Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км. проїзду;
В - відстань перевезення, км.
Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.
Пунктом 311 Порядку № 879 визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у пятикратному розмірі.
Відповідно до п.п. 12-13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
Відповідно до п. 27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.
Згідно абз. 1 п. 28 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Відповідно до п.п.3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1657 від 08.11.2006 р., Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Положення про формений одяг, службове посвідчення, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку посадової особи та працівника Укртрансбезпеки затверджує Мінінфраструктури.
Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).
Відповідно до п.п.15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1657 від 08.11.2006 р., Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до п.16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1657 від 08.11.2006 р., Рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.
Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.
Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансбезпека; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.
Відповідно до ст.29 ЗУ «Про дорожній дух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Місце переїзду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів транспортними засобами на гусеничному ходу для виконання сільськогосподарських робіт встановлюється власником дороги, вулиці та залізничного переїзду.
Пересування транспортних засобів на гусеничному ходу дозволяється тільки на місцевих шляхах без твердого покриття при мінусовій температурі атмосферного повітря.
Не допускається участь у дорожньому русі транспортних засобів з правим розташуванням керма.
Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є:
для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи, підставою для формування оскаржуваного розрахунку стало наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відстань між пунктами навантаження та розвантаження «Дніпро-Чернігів» становить 550 км.
Зазначене вище, вказує на те, що за вказаних умов подолання за одну добу одним автомобілем та одним водієм 1 650 км., з урахуванням п.2.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Мінтрансзвязку України від 07.06.2010 не є можливим.
З урахуванням зазначеного вище, відповідачем сформовано розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів від 06.06.2018 р., до акту №0005902 від 06.06.2018 р., який Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області області було сформовано відповідно до формули за наступними параметрами, а саме: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К (п. 31-1) де: Рзм 0,2 (перевищення становить 2,840 тон (6,06 %). Тобто 0,2 євро/км); Рнв 0 (габарити не перевищують нормативно-встановлені); В пройдена відстань 550 км.; К у подвійному розмірі, (перевищення вагового параметру до 10 відсотків). П = (0,2 + 0 + 0) * 550 * 2 = 202,0 ОСОБА_3.
Надаючи оцінку доводам позивача стосовно того, позивач здійснював перевезення соняшника, який за своєю природою є подільним вантажем, на перевезення останнього, із перевищенням допустимої ваги рух транспортних засобів заборонено, у відповідності до абз.3 п.22.5. Правил дорожнього руху України, яким визначено, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Суд зазначає, у якості належних та допустимих доказів, у відповідності до ст.ст.73-76 КАС України, наданих повноважним представником позивача, копій документів, а саме: рахунку-фактури №1829 від 15.06.2018 р.; виписки з банку від 30.06.2018 р. податкової накладної від 15.06.2018 р. №144 та квитанції №1, щодо реєстрації ДФС України податкової накладної №144 від 15.06.2018 р., лише підтверджується факт перевезення соняшника, однак не спростовується факт перевищення нормативно-допустимих параметрів, зафіксованих в акті від 06.06.2018 р. №0005902 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, а саме: нормативно допустимих 44 тонни, при фактичних 46,84 тонни, на підставі чого відповідачем було сформовано розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 06.06.2018 р. №0005902 на загальну суму 220,00 євро.
Відтак, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 06.06.2018 р. №0005902 про перевищення транспортними засобами нормативних вагових/габаритних параметрів на загальну 220,00 євро, є прийнятим відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; своєчасно, що виключає як протиправний характер оскаржуваного розрахунку, так і наявність у суду правових підстав для задоволення позовних вимог в межах правового поля в спосіб захисту права, обраний позивачем.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до платіжного доручення від 06.07.2018 р. №8123 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн., 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3