Справа № 1340/5397/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/5397/18
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

11 лютого 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Карпяк О.О.,

секретар судового засіданні ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву представника позивача про відмову від позову та закриття провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоянівський торфобрикетний завод» про зупинення експлуатації будівлі,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (79008, м. Львів, вул. Підвальна, 6) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоянівський торфобрикетний завод» (80220, Львівська область, Радехівський район, с. Стоянів, вул. Ржищівська, 81) про зупинення експлуатації адміністративного корпусу та ремонтно-механічної майстерні тепловозів, розташованих на території ТзОВ «Стоянівський торфобрикетний завод» за адресою: 80220, Львівська область, Радехівський район, с. Стоянів, вул. Ржищівська, 81, до усунення порушень вимог законодавства в сфері цивільного захисту техногенної та пожежної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.

Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

16 січня 2019 року через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про закриття провадження у справі та повернення судового збору. В обґрунтування заяви зазначив, що позивачем було проведено позапланову перевірку щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства в сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено Акт № 200 від 28.12.2018 року. Оскільки порушень під час проведення позапланової перевірки не виявлено, то просить закрити провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 11 лютого 2019 року, представники сторін не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача просив розглядати клопотання без його участі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС суд закриває провадження у справі зокрема, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до частини 3 статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.47 КАС України, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Слід зазначити, що представник позивача ОСОБА_2, який подав таку заяву, згідно довіреності від 21.08.2018 №58.14/5121 наділений повноваженнями щодо повної або часткової відмови від позовних вимог.

Таким чином, дії позивача щодо відмови від адміністративного позову не суперечать нормам закону, та не порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси і є достатньою підставою для закриття провадження у справі, тому така відмова приймається судом.

За таких обставин, не вбачається підстав для відмови у задоволенні такої заяви, а тому провадження у справі слід закрити.

Щодо повернення сплаченого судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Клопотання представника позивача про стягнення з відповідача судового збору, з посилання на ч.1 ст. 140 КАС України, в даному випадку є необґрунтованим в зв'язку з наступними обставинами.

Згідно з ч.1 ст.140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Водночас, суд акцентує увагу позивача на положенні ч.2 ст.139 КАС України, згідно з яким при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє зробити висновок, що загальне правило розподілу витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому суб'єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб'єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов'язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб'єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Отже, якщо після подання позовної заяви позов суб'єкта владних повноважень задоволено відповідачем, який не є суб'єктом владних повноважень, то з відповідача на користь такого позивача підлягають стягненню виключно судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У матеріалах справи відсутні докази того, що суб'єктом владних повноважень, здійснювалися витрати на залучення свідків та проведення експертиз, під час розгляду справи, тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача - немає.

Крім того, суд зазначає, що згідно з п.5 ч.1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на наведене правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суб'єкта владних повноважень судового збору, сплаченого за подання цієї позовної заяви, відсутні.

Таким чином, суд вважає заяву про стягнення з відповідача судового збору необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 140, 143,238, 248, 256, 292, 295 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника позивача про закриття провадження у справі задоволити.

Прийняти відмову позивача від позову.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоянівський торфобрикетний завод» про зупинення експлуатації будівлі.

У задоволенні заяви позивача про стягнення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський оружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Повне судове рішення складено 13.02.2019 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна