Справа № 560/164/19
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/164/19
РІШЕННЯ
іменем України

13 лютого 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 20.12.2018 Міністерства оборони України про повернення без розгляду документів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії;

зобов`язати МОУ розглянути документи, подані в 2018 році, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013 №975.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 26.08.1971 по 07.09.1971 у складі військової частини НОМЕР_1 знаходився в Об`єднаній Арабській Республіці (Египет) де в цей період велися бойові дії. Під час прикриття роботи тральщика відбувся вибух міни, внаслідок чого отримав осколкове поранення голови, був контужений, втратив свідомість.

В подальшому 20.01.2016 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, пов`язану з пораненням, одержаним в 1971 році.

27 січня 2016 року позивач подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням другої групи інвалідності внаслідок отримання контузії в період проходження військової служби.

10.02.2016 року Хмельницький обласний військовий комісаріат, відповідно до п.13 Порядку № 975, направив заяву та додані до неї документи на адресу Департаменту фінансів Міноборони України для прийняття відповідного рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

23 травня 2016 року відповідно до п. 717 Протоколу № 36 засіданням комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який був затверджений Міністром оборони України, прийнято рішення про повернення на доопрацювання документів, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва).

Не погодившись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 20 лютого 2017 року було зобов`язано Міністерство оборони України розглянути його заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено повністю. Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2017 року скасовано та постановлено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. У відкритті касаційного провадження відмовлено. Після того позивач почав збір документів, що могли би підтвердити причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Після чого із заявою та усіма документами звернувся до відповідача про отримання одноразової допомоги.

Листом від 20.12.2018 у розгляді документів на комісії відмовлено, оскільки документи вже розглядалися на комісії, у виплаті допомоги відмовлено і постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року вказану відмову визнано законною.

Вважає такі дії МОУ щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги протиправними та просить задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Відповідачем на адресу суду 07.02.2019 надіслано відзив на позовну заяву в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що в порушення вимог п.11 Порядку №975 позивач не подав документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

В зв`язку із цим відповідач вважає, що позивачу відмовлено правомірно.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, відзив наданий на позовну заяву, а також дослідивши належні та допустимі докази, що в матеріалах справи суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 26 серпня по 7 вересня 1971 року у складі військової частини НОМЕР_1 знаходився в Об`єданій Арабській Республіці (Египет) де в цей період велися бойові дії. В цей час він перебував на військовому кораблі СКР, де отримав осколкове поранення голови, був контужений, втратив свідомість.

20.01.2016 року позивачу встановлено другу групу інвалідності, пов`язану з пораненням, одержаним у 1971 році.

27 січня 2016 року позивач подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням другої групи інвалідності внаслідок отримання контузії в період проходження військової служби.

10.02.2016 року Хмельницький обласний військовий комісаріат, відповідно до п.13 Порядку № 975, направив заяву та додані до неї документи на адресу Департаменту фінансів Міноборони України для прийняття відповідного рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

23 травня 2016 року відповідно до п. 717 Протоколу № 36 засіданням комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який був затверджений Міністром оборони України, прийнято рішення про повернення на доопрацювання документів, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва).

Не погодившись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 20 лютого 2017 року було зобов`язано Міністерство оборони України розглянути його заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено повністю. Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2017 року скасовано та постановлено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. У відкритті касаційного провадження відмовлено. Після того позивач почав збір документів, що могли би підтвердити причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Після чого із заявою та усіма документами звернувся до відповідача про отримання одноразової допомоги.

Листом від 20.12.2018 у розгляді документів на комісії відмовлено, оскільки документи вже розглядалися на комісії, у виплаті допомоги відмовлено і постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року вказану відмову визнано законною.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, вважає її протиправною, в зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

У відповідності до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011- XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011- XII).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.

Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011- ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (частина 6 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ ).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується:

1) військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з частиною 8 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Отже, підставою для прийняття відповідного рішення комісії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності або відмови у такій виплаті є подання позивачем через військкомат визначених п. 11 Порядку № 975 документів.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що позивачем не надано, а військкоматом не направлено Міністерству оборони України документів, що засвідчують про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Позивач вважає, що набув право на отримання одноразової грошової допомоги з 20.01.2016 - встановлення йому II групи інвалідності, згідно довідки МСЕК серії АВ №0684510 від 20.01.2016.

Міністерство оборони України протоколом від 01.09.2017 №88 розглядало питання, щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням з 20.01.2016 - йому II групи інвалідності, згідно довідки МСЕК серії АВ №0684510 від 20.01.2016 та відмовило.

Згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 по справі №686/19062/17 даний протокол визнаний таким, який прийнятий в межах компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно висновку Верховного Суду з приводу застосування норм права, викладеного в постанові від 05.10.2018 по справі №265/7930/16-а, зазначено:

«45. З наведених норм вбачається, що документ, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) обов`язково подається уповноваженому органу військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом незалежно від інших, передбачених законодавством документів, зокрема і від довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності та постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання. Такий документ не обов`язково повинен мати форму акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини, оскільки до уваги можуть бути прийняті інші достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва).

46. Військово-лікарська експертиза установлює, зокрема, причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), однак не встановлю і не може встановлювати причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

47. Також відповідно до пп. «г» п. 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 №63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами)), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

48. З наведеної норми слідує, що висновок про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, приймається ВЛК за наявності для цього підстав, незалежно від того, за яких обставин ці захворювання, поранення, контузії, травми чи каліцтва отримані. Відтак, подані позивачем документи не є визначальними для встановлення наведених обставин.

Таким чином, суд вважає, що відсутність всіх документів визначених п.11 Порядку №975 виключає прийняття рішення Комісією Міністерства оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За ч.ч.1-2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6,м.Київ,03168 , код ЄДРПОУ - 00034022)
Третя особа:Хмельницький обласний військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук