Справа № 210/6497/18
Суддя: Хлистуненко О. В.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6497/18
Провадження № 2-а/210/26/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"04" лютого 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, старшого сержанта поліції Семерис Тараса Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває вказана адміністративна справа. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що постановою старшого сержанта поліції Семериз Т.Ю. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Вважає постановою незаконною та таку, що винесена з порушення його прав передбачених ст. 268 КУпАП. Оскільки, 09.11.2018 року, керуючи автомобілем, він не порушував ПДР України. Рухаючись на автодорозі «Олександрівка - Миколаїв» був зупинений працівниками, якими складено протокол за те, що нібито він проїхав перехрестя на заборонений сингал світлофору. Належні та допустимі докази, які б підтвердила дане порушення, відсутні. Тому, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 №547674 від 09.11.2018 року, винесену інспектором патрульної поліції Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, старшого сержанта поліції Семерис Тараса Юрійовича про накладення на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити оскільки ним ПДР України порушено не було.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ДПО18 №547674 від 09.11.2018 року інспектором Семириз Т.Ю. притягнуто до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_2, який керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ з номерним знаком НОМЕР_1, та на автодорозі Олександрівка - Миколаївна, та на регульованому перехресті автодороги Стрій - Знам'янка проїхав на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п. 8.7.3 ПДР України. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 425,00 грн.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач заперечує правомірність накладення адміністративного стягнення, заперечує наявність в його діях правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, але відповідач у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, отримавши позовні матеріали, доказів протилежного не надав.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно зі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, згідно вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення ПДР при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем ПДР тощо.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

З правової норми ст. 77 КАС України вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідач жодного доказу щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови не надав.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з метою гарантування дотримання і захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно скасувати постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 77, 159, 160, 244-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, старшого сержанта поліції Семерис Тараса Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 №547674 від 09.11.2018 року, винесену інспектором патрульної поліції Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, старшим сержантом поліції Семерис Тарасом Юрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 04 лютого 2019 року.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Суддя: О. В. Хлистуненко