Справа № 160/8036/18
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2019 року Справа №160/8036/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняДухневич Л.Г.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Суріної О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису, постанови про накладення штрафу, -
29.10.2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ДН 1256/269/АВ/П від 28.08.2018 року, прийнятий Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області;
-визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1256/269/АВ/ТД-ФС/553 від 18.09.2018 року у розмірі 223 380,00 грн., прийняту першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
- стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь ФОП ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 3 995,81 грн.
01.11.2018 року ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є. було відкрито провадження у адміністративній справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 2).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 27.12.1999 року є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність у кіоску «Тютюн» за адресою: м. Нікополь, пр. Трубників, 12 та магазині за адресою: м. Нікополь, вул. І.Богуна, 1. Так, 27.08.2018 року посадовими особами відповідача здійснювався державний контроль за додержанням законодавства про працю (позапланове інспекційне відвідування) одночасно на двох об'єктах. Позивач зазначає, що перевірки були проведені з порушенням норм чинного законодавства, зокрема перевірки були здійснені за його відсутності, що є порушенням ч. 11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»; позивача не було ознайомлено з підставами проведення позапланового заходу, копію відповідного посвідчення (направлення) щодо проведення перевірки надано не було. Так, за результатами інспекційного відвідування посадовими особами відповідача було складено акт, який засобами поштового зв'язку був направлений позивачу. Проте вказаний акт не містив додатків, зазначених у ньому, що є порушенням п. 14, 19, 20, 22 Порядку №295. Крім того, разом з актом позивачу було направлено примірник припису, датований датою складення акту, що позбавило позивача права подати зауваження щодо акту. Крім того, 28.09.2018 року засобами поштового зв'язку позивачем було отримано постанову про накладення штрафу №ДН 1256/269/АВ/ТД-ФС/553 від 18.09.2018 року, при цьому в порушення приписів п. 3, 4, 6 Порядку №509 позивача не було повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з підстав, зазначених у позові.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримала, проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 27.12.1999 року Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області було зареєстровано фізичну особу-підприємця ОСОБА_5, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків - НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а,с. 17).
За результатами проведеної перевірки було складено акт №ДН 1256/269/АВ від 28.08.2018 року інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, за висновками якого встановлено наступні порушення:
1) ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, положення ПКМУ №413, а саме: у період з 14.25 год. 27 серпня 2018 року проведено інспекційне відвідування за місцями провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 (Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами):
- магазин (АДРЕСА_1);
- кіоск «Тютюн» ( АДРЕСА_2).
У перелічених торгових точках, де ФОП ОСОБА_5 здійснює свою діяльність, на час проведення інспекційного відвідування особисто ФОП ОСОБА_5 був відсутнім. Торгівлю в магазині (продовольча група товарів), та тютюновими виробами в кіоску вели інші особи.
О 14 год. 25 хв. 27.08.2018 перебувала один продавець, яка продавала товар покупцям, при цьому впевнено орієнтувалася в місцях його розміщення, назвах та цінах на товар, вела розрахунки з покупцями, подала з куточку споживача розміщені там документи.
З письмового пояснення продавця слідує, що вона ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходить стажування на посаді продавця продовольчих товарів у магазині ФОП ОСОБА_5 Трудові відносини поки що не оформлені, трудової книжки не має, заробітну плату поки що не отримувала. Продавцем працює інша особа ОСОБА_7, яка наразі відійшла у справах.
Згодом до магазину прибула ОСОБА_7, яка повідомила, що вона працює в цьому магазині продавцем, з нею укладений трудовий договір, що тимчасово покинула своє робоче місце щоб відвести до стоматолога свого сина. Магазин належить її свекру ФОП ОСОБА_5
В кіоску «Тютюн» (АДРЕСА_2) вивіска режиму роботи кіоску відсутня.
Відповідно до картки реєстрації об'єкта торгівлі: - кіоск «Тютюн» за адресою: АДРЕСА_2 від 19.02.2008 №28, затверджений цілодобовий режим роботи. Торгівельна площа/ посадкові місця становлять 12,5 кв.м. При цьому, час перерви та наявність вихідних днів у режимі роботи кіоску у картці не зазначена.
О 14 год. 30 хв. 27.08.2018 торгівлю тютюновими виробами в кіоску вела один продавець - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_8 письмово пояснила, що іноді підміняє чоловіка на посаді продавця - 2-3 рази на місяць з 12.00 год. до 15.00 год., трудовий договір з нею не укладений. Крім неї в кіоску працює чоловік ОСОБА_5 Усно ОСОБА_8 повідомила, що кіоск працює цілодобово.
Таким чином, в порушення ст.21, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, два наймані працівники, які 27.08.2018 року вели торгівлю в двох торгових точках: магазині АДРЕСА_1 та кіоску «Тютюн» (АДРЕСА_2) допущені до роботи ФОП ОСОБА_5 без укладення трудового договору, оформленого наказом та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.
З пояснення ФОП ОСОБА_5 слідує, що причиною допущення до роботи без оформлення трудових відносин продавця табачного кіоску ОСОБА_8 стало те, що він виходив в аптеку за ліками на годину і його підміняла цивільна дружина. В магазині ж, на час перевірки, продавець ОСОБА_7 була з сином у дитячого стоматолога. Замість себе на підміну залишила подругу ОСОБА_6 на годину.
2) ч. 2 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме: згідно Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов'язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 р. №559, продавці підприємств продовольчої торгівлі, в тому числі дрібнороздрібної, а також ті, що розташовані на території ринків, підлягають обов'язковим попереднім (до прийняття на роботу) та періодичним профілактичним медичним оглядам.
Особиста медична книжка видається працівникові тільки для проходження медичного огляду, після чого вона підлягає поверненню роботодавцеві, який забезпечує зберігання цієї книжки.
До інспекційного відвідування особиста медична книжка продавця продовольчих товарів ОСОБА_7 не надана.
3) ст. 29 Кодексу законів про працю України, а саме: до інспектування не надано жодних документів щодо ознайомлення найманих працівників з технікою безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці, протипожежної охорони, що свідчить про їх відсутність.
4) п. 2.4, 2.5 глави 2 Інструкції №58, а саме: в ході інспектування з питання оформлення трудових відносин з найманими працівниками встановлено, що особова картка форми П-2 (затверджена наказом Держкомстату та Міністерства оборони України від 25.12.2009 № 495/656) на продавця ОСОБА_7 не заведена, внаслідок чого порушені вимоги пункту 2.5 глави 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (прийнята на виконання вимог ст.ст. 4, 48 КЗпП України), яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України 29.07.1993 р. за №58, а саме: порушено норму законодавства в частині не ознайомлення працівників під розписку в особовій картці із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення або переведення.
5) абз. 5 пункту 7.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», а саме: не заведена Книга обліку руху трудових книжок і вкладищів до них, що підтверджується змістом акту (а.с. 28-38).
На підставі акту №ДН 1256/269/АВ від 28.08.2018 року було видано припис №ДН 1256/269/АВ/П від 28.08.2018 року щодо усунення виявлених порушень вимог чинного трудового законодавства, яким зобов'язано ФОП ОСОБА_5 усунути порушення:
- до інспектування не надано жодних документів щодо ознайомлення найманих працівників з технікою безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці, протипожежної охорони, що свідчить про їх відсутність, що є порушенням ст. 29 Кодексу законів про працю України;
- порушення вимог пункту 2.5 глави 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (прийнята на виконання вимог ст.ст. 4, 48 Кодексу законів про працю України), а саме: порушено норму законодавства в частині не ведення особових карток форми П-2, внаслідок чого працівник не ознайомлений під розписку із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення або переведення в особовій картці;
- в порушення абзацу 5 пункту 7.1 глави 7 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» Книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них не ведеться (а.с. 39-40).
У зв'язку із неможливістю особистого вручення акту та припису від 28.08.2018 року, відповідачем 29.08.2018 року на адресу позивача рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення були надіслані дві копії акту та припису, отримані позивачем 30.08.2018 року, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укрпошти (а.с. 111).
Нам підставі того, що станом на 06.09.2018 року підписані примірники акту та припису позивачем не були повернуті, посадовими особами відповідача було складено акт про відмову від підпису №ДН 1256/269/АВ-ВП, який було направлено рекомендованим поштовим відправленням та отримано позивачем 17.09.2018 року (а.с. 112).
Також, 06.09.2018 року Головним управління Держпраці у Дніпропетровській області було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН 1256/269/АВ/ТД, яким призначено розгляд справи на 18.09.2018 року о 10:30 год. (а.с. 88).
В той же день, тобто 06.09.2018 року, в ході особистого відвідування Нікопольського регіонального відділу Держпраці, ОСОБА_5 було повідомлено про призначення справи до розгляду та надано копію відповідного рішення для підписання, проте позивач відмовився від отримання будь-яких документів та розірвав зазначене рішення, що підтверджується актом про відмову ФОП ОСОБА_5 від отримання рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН 1256/269/АВ/ТД (а.с. 149).
18.09.2018 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області за результатами розгляду справи про накладення штрафу на підставі акту інспекційного відвідування було прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН 1256/269/АВ/ТД-ФС/553, якою вирішено накласти на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 штраф у розмірі 223 380,00 грн. (а.с. 58-62).
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення посадовими особами відповідача припису №ДН 1256/269/АВ/П від 28.08.2018 року щодо усунення виявлених порушень вимог чинного трудового законодавства та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН 1256/269/АВ/ТД-ФС/553 від 18.09.2018 року, прийнятих на підставі акту №ДН 1256/269/АВ від 28.08.2018 року.
Відповідно до положень статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"» від 26 квітня 2017 р. №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295).
Відповідно до п. 1 Порядку №295, цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування).
Згідно з п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема Держпраці та її територіальних органів.
Пунктом 5 Порядку №295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту, зокрема за інформацією ДФС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;
- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;
За приписами п. 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
При цьому, абз. 2 вказаного пункту передбачено, що про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Відповідно до п. 11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:
1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги;
3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;
4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;
5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;
6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;
7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Пунктом 19 Порядку №295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Відповідно до п. 24 Порядку №295 припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Аналіз зазначених норм права дає підстави зробити висновок, що на Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області покладено обов'язок щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зокрема у формі проведення інспекційних відвідувань.
Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок № 509).
Відповідно до п. 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.
Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Отже, аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що на підставі акту перевірки на суб'єкта господарювання за порушення вимог трудового законодавства застосовують штрафи, у розмірах передбачених законодавством.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
З урахуванням зазначених приписів чинного законодавства, а також доводів представника позивача та заперечень відповідача, суд зазначає наступне.
Посилання позивача на той факт, що проведення інспекційного відвідування відбувалось одночасно за двома адресами здійснення підприємницької діяльності, а також без його участі, що, на його думку є порушенням ч. 11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», є помилковими, з огляду на таке.
Згідно з частиною 4 статті 2 цього Закону, заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частини 5 статті 2 Закону).
Тобто, норма частини 11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в даному випадку не має застосовуватися, оскільки застосуванню підлягає норма статті 259 Кодексу законів про працю України , як спеціальна норма.
Також, зазначені посилання позивача спростовуються положеннями п. 8 Порядку №295, які наділяють перевіряючого правом, а не обов'язком повідомляти об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі про здійснення такого заходу.
Крім цього, відповідно до вимог частини 1 статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», яка ратифікована Законом України №1985-IV (1985-15) від 08 вересня 2004 року, інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і у будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке інспектується.
Відповідно до частини 2 статті 12 Конвенції, у разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов'язків.
Щодо доводів позивача про винесення всупереч вимогам п. 24 Порядку №295 припису одночасно з актом, що тим самим позбавило позивача права надати зауваження на акт, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 24 Порядку №295 припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Отже, законодавцем встановлено граничний термін щодо винесення припису (не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), проте не застосовано жодних обмежень щодо винесення припису в день підписання акту.
Крім того, враховуючи неможливість особистого вручення акту та припису, позивачу 29.08.2018 року засобами поштового зв'язку було направлено копії акту та припису, які були отримані позивачем 30.08.2018 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти (а.с. 111).
Проте, позивач не скористався своїм правом на подання заперечень, у звязку з чим посадовими особами відповідача було складено акт про відмову від підпису №ДН 1256/269/АВ-ВП від 06.09.2018 року.
Також є необґрунтованими аргументи представника позивача, що посадовими особами відповідача, в порушення Порядку №509, не було повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу та рішення щодо розгляду отримано не було, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 6 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Так, 06.09.2018 року Головним управління Держпраці у Дніпропетровській області було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН 1256/269/АВ/ТД, яким призначено розгляд справи на 18.09.2018 року о 10:30 год.
В той же день, тобто 06.09.2018 року, в ході особистого відвідування Нікопольського регіонального відділу Держпраці, ОСОБА_5 було повідомлено про призначення справи до розгляду та надано копію відповідного рішення для підписання, проте позивач відмовився від отримання будь-яких документів та розірвав зазначене рішення, що підтверджується актом про відмову ФОП ОСОБА_5 від отримання рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН 1256/269/АВ/ТД (а.с. 149).
Посилання представника позивача на відсутність належних доказів у розумінні приписів Порядку №509 щодо повідомлення позивача про розгляд справи, суд розцінює як трактування норм законодавства на власний розсуд, без урахування обставин справи та доказів на їх підтвердження.
При цьому, суд зауважує, що процедурні порушення, які, на думку позивача, були допущені посадовими особами відповідача під час проведення інспекційного відвідування, не є дефектом оспорюваних рішень та не невілюють виявлених порушень та не повинні сприйматись як безумовна підстава для висновку щодо протиправності оспорюваних рішень і, як наслідок, для їх скасування.
Водночас, суд зазначає, що в ході розгляду справи позивачем були надані письмові докази, зокрема копії особових карток працівників, наказів про прийняття на роботу, трудових договорів, посадових інструкцій, особистих медичних книжок, трудових книжок.
Проте, зазначені докази були відсутні у позивача на час проведення перевірки та вони не спростовують встановлені в ході перевірки порушення та не звільняють позивача від відповідальності, передбаченої статтею 265 КЗпП України, в зв'язку із порушенням мінімальних державних гарантій в оплаті праці та за порушення вимог трудового законодавства.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням встановлених обставин у справі та наведених норм чинного законодавства.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про правомірність прийняття контролюючим органом оспорюваних рішень.
Керуючись ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису, постанови про накладення штрафу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 лютого 2019 року.

Суддя Н.Є. Сліпець