Справа № 214/5790/18 (2-а/214/42/19)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 214/5790/18 (2-а/214/42/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєва В.А. розглянувши у м. Дніпро у письмовому провадженні апеляційну скаргу

Інспектора взводу 3 роти 2 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Мартиненка Едуарда Анатолійовича

на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04.01.2019 року в адміністративній справі №214/5790/18 (2-а/214/42/19) (головуючий суддя у 1 інстанції Прасолова В.М., повний текст рішення складено 04.01.2019 року)

за позовом ОСОБА_2

до Поліцейського Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мартиненка Едуарда Анатолійовича

про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до поліцейського УПП в Дніпропетровській області Мартиненка П.М, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову Серія EAB №562673 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04.01.2019 року позов задоволено. Визнано протиправними дії поліцейського Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мартиненка Павла Миколайовича про притягнення 27 серпня 2018 року ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Скасовано постанову, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мартиненком Павлом Миколайовичем 27 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122 ч.2, 126 КУпАП.

Рішення суду мотивовано відсутністю доказів вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Інспектор взводу 3 роти 2 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Мартиненко Едуард Анатолійович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у зв'язку із порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що при винесені оскаржуваної постанови не було встановлено підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому дії інспектора є протиправними, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Проте з вищевказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27 серпня 2018 року, позивач, керуючи автомобілем «Мітсубісі», державний номерний знак НОМЕР_1, був зупинений інспектором взводу 3 роти 2 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Мартиненком Е.А., оскільки позивач проїхав перехрестя вул. Лермонтова та провулку Пулковського на заборонений жовтий сигнал світлофора та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, через що інспектором відносно позивача була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ст.122 ч.2 КУпАП.

Так, ст.280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем при розгляді справи не було виконано вимог ст.280 КУпАП.

За змістом припису ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі статтею 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофору.

Згідно з п. 8.7.3(ґ) Правил дорожнього руху, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.10 Правил разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Разом з тим, згідно п. 8.11 Правил, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом першої інстанції зазначено, що позивач, проїхавши на заборонний сигнал світлофору, не створив безпеки для руху, а отже позивач діяв відповідно до вимог п. 8.11 Правил, а тому в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Водночас колегія суддів зазначає, що факт вчинення вказаного порушення підтверджено відеозаписом, з якого видно, що позивач проїхав перехрестя вул. Лермонтова та провулку Пулковського на заборонений жовтий сигнал світлофора.

При цьому порушення правил дорожнього руху за які настає адміністративна відповідальність мають формальний склад і для накладення санкції достатньо встановлення факту порушення правил, норм і стандартів щодо безпеки руху та експлуатації транспорту, а не створення небезпеки, як це було зазначено судом першої інстанції.

Стаття 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає обов'язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно п.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Як передбачено ст. 35 ч.1 п.1 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. На думку суду з сукупності положень ст.ст.21 п.2, 53 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та ст. 35 ч.1 п.1 Закону України «Про національну поліцію» вбачається, що поліцейський посадові особи поліції перевіряти наявність полісу при умові порушення водієм Правил, за які були зупинені.

Як передбачено підпунктом ґ) п. 2.1. Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 2.4. Правил, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Так судом першої інстанції зазначено, що оскільки позивач не порушив правила дорожнього руху, то інспектор не мав права зупинити позивача та перевіряти у останнього наявність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водночас факт відсутності полісу у позивача зафіксовано у зазначеному раніше відеозапису, де на вимогу інспектора щодо пред'явлення полісу позивач не зміг його надати. Крім того, суд першої інстанції, як вже було зазначено раніше, дійшов помилкового висновку щодо не порушення позивачем п. 8.7.3(ґ) Правил дорожнього руху, а отже у відповідача були законні підстави для зупинки позивача та перевірки у останнього наявності полісу.

При цьому, колегія суддів погоджується з твердженням відповідача, що водій повинен мати при собі поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та наявність полісу в базі МТСБУ за його фактичної відсутності під час перевірки не є підставою для не притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Таким чином, доводи скаржника про доведеність вчинення позивачем правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора взводу 3 роти 2 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Мартиненка Едуарда Анатолійовича на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04.01.2019 року в адміністративній справі №214/5790/18 (2-а/214/42/19) за позовом ОСОБА_2 до Поліцейського Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Мартиненка Едуарда Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 04.01.2019 року в адміністративній справі №214/5790/18 (2-а/214/42/19) - скасувати.

У задоволені адміністративного позову позовом ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 06.02.2019р. та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва