Справа № 420/5791/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5791/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року о 14 год. 43 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: Логовський В.В., - за довіреністю

від відповідача: Кисельов О.М, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Бласко» (, місцезнаходження: 67663, Одеська обл., Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків,11) до Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) про визнання протиправним та скасування рішення від 20.12.2017 року №453616/39383336 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №77 від 18.11.2017 року та зобов'язання здійснити реєстрацію розрахунку коригування,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Бласко» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 20.12.2017 року №453616/39383336 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №77 від 18.11.2017 року та зобов'язання здійснити реєстрацію розрахунку коригування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Комісії ДФС від 20.12.2017 року №453616/39383336, яким позивачу відмовлено у реєстрації розрахунку коригування №77 від 18.11.2017 року є необґрунтованим, оскільки ТОВ «Транспортна компанія Бласко» було надано всі документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за розрахунком коригування №77.

Так, позивач зазначив, що зі змісту оскаржуваного рішення неможливо встановити які саме документи було складено з порушенням законодавства та в чому конкретно підлягають ці порушення, в той час як, позивачем було надано максимально вичерпні пояснення та максимально повний пакет документів про підтвердження реальності здійснення операцій по розрахунку коригування.

Ухвалою від 12 листопада 2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/7541/18 від 20.12.2018р.).

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що враховуючи ненадання ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» всіх необхідних документів, Комісією ДФС України було винесено оскаржуване рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування із посиланням на підставу - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію - є повністю обґрунтованим.

Позивач, в свою чергу, надав відповідь на відзив на позовну заяву (вхід. №800/19 від 09.01.2019р.), відповідно до якого позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також до суду 14 січня 2019 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення від 20.12.2017 року №453616/39383336 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №77 від 18.11.2017 року та зобов'язати здійснити реєстрацію розрахунку коригування датою його отримання ДФС, тобто 07.12.2017 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 7 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 1 лютого 2019 року на 12 годину 00 хвилин.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши у вступному слові пояснення представників учасників справи, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Відповідно до Статуту ТОВ «Транспортна компанія «Бласко», предметом діяльності товариства є: вантажний автомобільний транспорт; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (а.с.11-27).

Так, судом встановлено, що 10 листопада 2016 року між ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» (Продавець) та ТОВ «Чорноморська Транспортна Компанія» (Покупець) укладено договір поставки № 1011, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти від продавця цей товар та оплатити його вартість (а.с. 29-31).

Відповідно до п.1.2. цього договору, найменуванням товару є дизельне паливо.

Згідно з п.5.3 Договору, покупець здійснює 100% попередню (авансову) оплату товару на підставі рахунку-фактури, виставленого підприємством протягом дня його виставлення Підприємством. Оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний банківський рахунок Підприємства.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання Договору, ТОВ «Чорноморська Транспортна Компанія» перерахувала кошти у вигляді авансу на рахунок позивача у розмірі 100 000 грн., які надійшли 18 листопада 2017 року.

Позивачем було виписано та подано для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №76 від 18.11.2017 року на загальну суму 100 000 грн. (а.с. 64), яка була зареєстрована в органах ДФС 07.12.2017 року, що підтверджено квитанцією № 1 (а.с. 65).

Проте, позивачем отримано від ТОВ «Чорноморська Транспортна Компанія» лист №18/11 від 18.11.2017 року про повернення на поточний рахунок помилково сплачених коштів у сумі 100 000 грн. згідно з рахунку №сф-000001 від 11.11.2017 року (а.с.32), які були повернуті, що підтверджено актом звірки від 13.12.2017 року (а.с. 33) та звітом про дебетові та кредитові операції (а.с. 34-35).

У зв'язку з цим, позивачем було складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №77 від 18.11.2017 року до податкової накладної від 18.11.2017 року № 76 (а.с. 36), та 07.12.2017 року було подано на реєстрації до ЄРПН.

Суд встановив, що згідно з квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №1 від 08.12.2017 року документ прийнято, реєстрація зупинена, відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України, оскільки ПН/РК не відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначеному п.6 Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017р «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та запропоновано Товариству надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК» відповідно до п. «в» п.п.201.16.1 ст. 201 ПК України вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ДФС України, відповідно до Квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем 13.12.2017 року за №41 подано до ДФС України повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена (а.с.39), в якому наведені пояснення такого змісту: відповідно до вимог ПКУ, за правилом «першої події», було сформовано та подано на реєстрацію ПН № 76 від 18.11.2017 року на покупця (замовника) ТОВ «Чорноморська Транспортна Компанія», та складено до неї розрахунок коригування № 77 від 18.11.2017 року, в реєстрації якої відмовлено. ПН складена за датою надходження коштів на поточний розрахунковий рахунок та РК за датою повернення коштів, як помилково перерахованих згідно з листа № 18/11 від 18.11.2017 року, що підтверджено банківськими виписками за 18.11.2017 року. Взаєморозрахунки відображені в акті звірки за листопад 2017 року.

Також з скріншоту журналу розгляду повідомлень вбачається, що разом з цим повідомленням позивачем були надані відповідачу такі документи: ПН 76, РК 77, кв. 1, банківські виписки, лист акт звірки (а.с. 59).

Однак, рішенням комісії з питань розгляду скарг ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №453616/39383336 від 20.12.2017р. було відмовлено у реєстрації РК №77 від 18.11.2017 року, на підставі того, що «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття" Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.40).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач звернувся з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово представників сторін та, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 21.05.2014 року затверджено Положення про Державну фіскальну службу України.

Відповідно до п. 1 цього Положення, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Так, суд встановив, що на виконання умов Договору поставки №1011 від 10 листопада 2016 року, ТОВ «Чорноморська транспортна компанія» перерахувала кошти у вигляді авансу у розмірі 100 000 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» №5075 у ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеси, які надійшли на розрахунковий рахунок позивача 18 листопада 2017 року (а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ПК України, позивачем було виписано та подано для реєстрації податкову накладну №76 від 18.11.2017 року, яка була зареєстрована ДФС України 07.12.2017 року.

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що в той же день 18.11.2017 року, ТОВ «Чорноморська транспортна компанія» звернулась із листом №18/11 від 18.11.2017 року до ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» про повернення на поточний рахунок №3069 Южне ПАТ КБ «Приватбанк» як помилково сплачених коштів в сумі 100 000 грн. згідно з рахунку №сф-00001201 від 11.11.2017 року ( а.с. 32, 35).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем були повернуті ці кошти на рахунок.

Так, судом встановлено, що на підставі повернення коштів ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» було складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №77 від 18.11.2017 року та 07.12.2017 року зазначений розрахунок коригування було подано на реєстрацію.

Відповідно до п.п. 74.1, 74.3 ст. 74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (п.13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Як вбачається зі змісту квитанції від 08 грудня 2017 року, якими зупинена реєстрація податкових накладних, контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладної в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

Водночас, у вищевказаній квитанції, контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 та /або таблицею даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього Наказу.

Фактично, контролюючим органом, в порушення п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано у зазначеній квитанції конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567.

Так, наказ Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року за № 753/30621 (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів № 409 від 06.04.2018), містить у собі пункт 4 наступного змісту: «Державній фіскальній службі України: до 25.06.2017 здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки».

Натомість, критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом № 567 містять пункт 4 наступного змісту: «Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою».

Так, представник позивача зазначив, що згідно з інформації, зазначеної у квитанції, направлених ДФС України через «Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України, версія 2.2.13.13 на адресу позивача, реєстрація документів по розрахунку коригування була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначеному п. 6 Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів .

На виконання цих пропозицій, на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якого зупинено, позивачем надано: Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинено від 13.12.2017р №41, зазначивши, що відповідно до вимог ПК України за правилом «Першої події» позивачем виписано та подано для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №76 від 18.11.2017 року на покупця (замовника) ТОВ «Чорноморська транспортна компанія» та складено розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до неї №77 від 18.11.2017 року, в реєстрації якого було відмовлено. ПН складена за датою надходження коштів на поточний розрахунковий рахунок та РК за датою повернення коштів, як помилково перерахованих згідно з листа №18/11 від 18.11.2017 року, що підтверджено банківськими виписками за 18.11.2017 року, які додаються, взаєморозрахунки відображено в акті звірки за листопад 2017 року (а.с.39).

Судом досліджено надані позивачем документи, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, що були надані відповідачу, однак, позивачем отримано рішення комісії ДФС України, яким позивачу відмовлено у реєстрації зазначеного розрахунку коригування на підставі того, що "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Наказом Міністерства фінансів України №566 від 13.06.2017 року затверджено Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, який визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), а також права та обов'язки її членів.

Відповідно до п. 2 цього Порядку, Комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. № 190 Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ № 117 від 21.02.2018 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» визначено підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Так, судом встановлено, що незважаючи на надані позивачем копії документів, які, на думку суду, підтверджують факт вчинення господарських операцій, їх суть та зміст, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», порядок та підстави вчинення, відповідачем прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування.

Між тим, що з оскаржуваного рішення вбачається, що останнє не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить інформацію, що причиною їх прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Крім того, з оскаржуваного рішення не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) здійснити реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №77 від 18.11.2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Бласко» (, місцезнаходження: 67663, Одеська обл., Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків,11) датою його отримання Державною фіскальною службою України, 07 грудня 2017 року, судом встановлено таке.

Приписами пункту 20 Постанови КМУ № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

В даному випадку, зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних поданий позивачем розрахунок коригування є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Комісію обов'язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати розрахунок коригування, поданий ТОВ «Транспортна компанія «Бласко» в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її фактичного отримання.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності свого рішення , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Бласко» (, місцезнаходження: 67663, Одеська обл., Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків,11) до Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) про визнання протиправним та скасування рішення від 20.12.2017 року №453616/39383336 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №77 від 18.11.2017 року та зобов'язання здійснити реєстрацію розрахунку коригування, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20.12.2017 року №453616/39383336 про відмову у реєстрації розрахунку коригування №77 від 18.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) здійснити реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №77 від 18.11.2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Бласко» (, місцезнаходження: 67663, Одеська обл., Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків,11) датою його отримання Державною фіскальною службою України, 07 грудня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Бласко» (, місцезнаходження: 67663, Одеська обл., Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків,11) судовий збір в розмірі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 11» лютого 2019 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.