Справа № 826/11065/18
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05 листопада 2018 року № 826/11065/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Сом П.А., розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - компанія "Nibulon S.A.", про визнання протиправними дій, зобов'язання утриматись від вчинення дій,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_3;

відповідача - Сіренко С.В.;

третьої особи компанія "Nibulon S.A." - ОСОБА_4

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання протиправними дій службової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, старшого державного виконавця Сіренко Сергія Володимировича, в межах виконавчого провадження №55583162, у відношенні ОСОБА_1, які виявляються у перевищенні та зловживанні правами державного виконавця наданих Законом України "Про виконавче провадження", зобов'язання припинити такі дії та утриматись від послідуючих протиправних дій.

Ухвалами суду: від 23.07.2018 - відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання; від 27.08.2018 - залучено до участі у справі третіх осіб "Nibulon S.A." та ПАТ "Компанія "Райз"; від 17.09.2018 - закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті. Судом відкладалось підготовче засідання в зв'язку з невиконанням відповідачем вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі щодо надання письмових пояснень, на підставі яких суд мав би визначитись щодо юрисдикції спору. В судовому розгляді оголошувалась перерва за клопотання представника компанії "Nibulon S.A." для надання відповідачу, який перебував у відрядженні, можливості надати усні пояснення щодо відповідності його дій критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. В судовому засіданні 05.11.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позов мотивовано тим, що вимога старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В., прийнята поза межами його повноважень, оскільки відповідач вимагає від позивача надати інформацію, як особи, яка не наділена статутом товариства та Законом України "Про акціонерні товариства" повноваженнями представляти інтереси ПАТ "Компанія Райз" щодо обставин відчуження нерухомого майна. Також позивач зазначає, що виконавче провадження №55583162 відкрите 22.01.2018, проте позивач вимагає надати інформацію та пояснення з приводу рішень наглядової ради щодо відчуження ПАТ "Компанія "Райз" нерухомого майна за весь час діяльності підприємства, незважаючи та те, що відповідна інформація є відкритою та загальнодоступною.

Представники позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Представники наголосили, що сторонами виконавчого провадження №55583162 є стягувач - "Nibulon S.A." та боржник - ПАТ "Компанія "Райз", позивач не є особою, яка постановою державного виконавця залучена для проведення виконавчих дій, виклик державного виконавця не містить належного обґрунтування в якому статусі та з якою метою здійснено виклик.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях. У судовому засіданні державний виконавець пояснив, що Закон України "Про виконавче провадження" не обмежує державного виконавця в праві викликати тільки посадових осіб юридичних осіб, які є стороною виконавчого провадження, тому з метою виконання виконавчого документа ним обґрунтовано, на підставі прав, передбачених пунктами 3, 14 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", здійснено виклик для надання пояснень усіх без винятку членів наглядової ради ПАТ "Компанія "Райз". Відповідач зазначив, що виконавчий лист від 28.12.2017 №759/16206/14-ц виданий Святошинським районним судом міста Києва для виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, що обумовлює розумність і обґрунтованість процесуальних дій відповідача, пов'язаних з необхідністю отримання від позивача інформації та пояснень щодо відчуження майна боржника за вказаним виконавчим документом за 2015-2016 роки, що є предметом спору в даній справі.

Представник компанії "Nibulon S.A." проти позову заперечив, подавши письмові пояснення. Представник зазначив, що позивач є посадовою особою ПАТ "Компанія" "Райз" та на неї поширюється дія положень підпунктів 3, 14 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" незалежно від того чи передбачено статутом ПАТ "Компанія "Райз" та Законом України "Про акціонерні товариства" повноваження члена наглядової ради представляти акціонерне товариство у відносинах з органами державної виконавчої служби. На думку представника третьої особи компанії "Nibulon S.A.", дата видачі виконавчого документа, дата (момент) відкриття виконавчого провадження жодним чином не впливають на обсяг повноважень відповідача з отримання інформації і пояснень, необхідних для проведення виконавчих дій, за будь-який період часу, який відповідач вважатиме потрібним і доцільним з метою досягнення мети виконавчого провадження - примусового виконання рішення, на виконання якого виданий виконавчий документ. Представник також звернув увагу суду на неконкретизованість позовних вимог позивача щодо визнання протиправними дій відповідача, відсутність обґрунтування позивачем порушеного права.

Третя особа - ПАТ "Компанія "Райз", участі повноважного представника у судовому розгляді справи не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, клопотань, заяв по суті до суду не надала.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи компанії "Nibulon S.A.", дослідивши письмові докази, судом встановлено.

На підставі виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2017 №759/16206/14-ц старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком С.В. прийнято постанову від 22.012018 про відкриття виконавчого провадження №55583162, за яким стягувач - компанія "Nibulon S.A.", боржник - ПАТ "Компанія "Райз".

Представником компанії "Nibulon S.A." (стягувач) подано до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України клопотання від 15.06.2018, у виконавчому провадженні №55583162, в якому повідомлялось про відчуження ПАТ "Компанія "Райз" (боржник) об'єктів нерухомого майна на підставі рішень спостережної ради, в зв'язку з чим заявник просив викликати для надання пояснень щодо відчуження нерухомого майна боржника членів наглядової ради боржника: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком С.В. направлено на адресу ОСОБА_1 виклик від 27.06.2018 №55583162/20.1-4/23, відповідно до якого державний виконавець вимагав від позивача, як члена спостережної ради ПАТ "Компанія "Райз", з'явитися до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 10.07.2018 о 10.00 год. для надання пояснень щодо обставин відчуження нерухомого майна ПАТ "Компанія "Райз" на підставі рішень спостережної ради. Також державним виконавцем зазначено, про обов'язковість його вимог та попередив про відповідальність за їх невиконання, в тому числі кримінальну.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо направлення такої вимоги, звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Відповідно до пункту 14 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що відповідачем направлено на адресу ОСОБА_1 виклик від 27.06.2018 №55583162/20.1-4/23.

Як убачається зі змісту виклику, підставою для його складення слугувала інформація про відчуження ПАТ "Компанія "Райз" об'єктів нерухомого майна на підставі рішень спостережної ради, до складу якої відповідно до річної інформації емітента цінних паперів оприлюдненої на офіційному веб-порталі боржника, входить ОСОБА_6 У виклику зазначено, що його зроблено в рамках здійснення відповідачем виконавчих дій у виконавчому провадженні №55583162.

Обставина належності позивача до членів наглядової ради ПАТ "Компанія "Райз" учасниками справи не заперечувалась.

На думку суду, зміст положення пункту 14 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави для висновку, що державний виконавець наділений повноваженнями викликати фізичних осіб, посадових осіб. При цьому обов'язковим є, щоб такий виклик був здійснений державним виконавцем з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні та під час здійснення виконавчого провадження.

За змістом статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" до виконавчих документів віднесено виконавчі листи та накази, що видаються судами в передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У постанові старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2018 у виконавчому провадженні №55583162 зазначено, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа №759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017 Святошинського районним судом міста Києва, яким надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014.

Отже, виклик відповідачем направлено позивачу під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55583162. Як уже зазначалось та випливає зі змісту виклику від 27.06.2018 №55583162/20.1-4/23, позивач викликалась до державного виконавця як член наглядової ради ПАТ "Компанія "Райз", фізична особа.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 №514-VI (з наступними змінами та доповненнями) посадові особи органів акціонерного товариства - фізичні особи - голова та члени наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор акціонерного товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, якщо утворення такого органу передбачено статутом товариства.

У виклику позивачу: роз'яснено положення статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов'язковості вимог державного виконавця, право державного виконавця одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18); наведено положення статті 76 Закону України "Про виконавче провадження" щодо відповідальності за невиконання законних вимог державного виконавця, в тому числі за неявку без поважних причин за викликом виконавця (частина перша); зобов'язано з'явитися до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за визначеною адресою, у встановлені дату та годину для надання пояснень щодо обставин відчуження нерухомого майна ПАТ "Компанія "Райз"; попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили згідно зі статтею 382 Кримінального кодексу України.

На думку суду, наведений зміст виклику, відповідно дії щодо його надіслання, не відповідають критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, за якою: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (пункт 2); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); добросовісно (пункт 5).

У даному випадку зміст виклику від 27.06.2018 №55583162/20.1-4/23 дає підстави дійти висновку, що він не відповідає меті, встановленій пунктом 14 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" та частині першій цієї статті, за якою виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Метою виклику позивача є забезпечення виконання рішення міжнародного арбітражного суду, однак у виклику відсутня інформація про період, за який необхідно надати інформацію, яку саме інформацію про відчуження потрібно повідомити (чи лише про факти прийняття рішень, чи про осіб, яким відчужувалось майно, яке саме майно, тощо). Відсутність визначеності у виклику ставить під сумнів можливість отримання необхідної інформації, адже можливість повідомити детальну інформацію про відчуження майна без відповідних документів є доволі сумнівним.

Не зважаючи на доволі широку дискрецію державного виконавця у виборі методів, способів для забезпечення виконання виконавчого документа, слід зауважити, що формуючи та направляючи виклик позивачу, державним виконавцем не враховано всіх обставин. Зокрема, відповідач та третя особа стверджували, що виклик направлено після того як боржник ПАТ "Компанія "Райз" не подав декларацію про майно, яким спільно володіє з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі, іпотеці або в інших осіб, чи про кошти та майно належні йому від інших осіб. Проте відповідачем не додано доказів на підтвердження того, які заходи вживались до посадових осіб ПАТ "Компанія "Райз", які зобов'язані були подати такі документи.

Відповідно до статті 53 Закону України "Про виконавче провадження": виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику (частина перша); після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку (частина друга); готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих (частина третя); на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом (частина четверта); за ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону (частина п'ята).

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про вчинення дій визначених наведеною статтею.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що направлення позивачу виклику не порушує прав, інтересів, позивача, оскільки ігнорування такого виклику не тягне для позивача жодних наслідків. На думку суду, це свідчить про недобросовісність дій відповідача, оскільки такий виклик направлений лише з метою реагування на заяву стягувача про здійснення відповідних викликів у виконавчому провадженні та не підтверджує реальних намірів державного виконавця отримати необхідну інформацію з метою виконання рішення міжнародного арбітражного суду.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про невідповідність вимоги від 27.06.2018 №55583162/20.1-4/23 наведеним критеріям, відповідно її направлення є протиправним.

Щодо порушеного права позивача, то слід зазначити, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на висновок суду про протиправність направлення державним виконавцем вимоги про необхідність обов'язково з'явитись до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для надання пояснень, суд вважає, що це є достатнім способом захисту, з урахуванням того, що позивач не виконала цієї вимоги та не повинна нести відповідальність, про яку її попередив державний виконавець.

Позивачем заявлена вимога про зобов'язання припинити дії та утриматись від послідуючих протиправних дій щодо надсилання вимог. Оскільки суд дійшов висновку про наявність повноважень у державного виконавця викликати фізичних осіб під час здійснення виконавчого провадження, підстави для задоволення такої вимоги відсутні.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій відповідача щодо направлення позивачу вимоги від 27.06.2018 №55583162/20.1-4/23.

Щодо юрисдикції спору, то судом даний спір розглянуто як публічно-правовий відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, позаяк позивачем (яка не є учасником виконавчого провадження та особою, яка залучена до проведення виконавчих дій) заявлено вимоги до державного виконавця як до суб'єкта владних повноважень в розумінні пункту 7 статті 4 КАС України.

На думку суду, позивачем дотримано шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, позаяк про порушене право позивач могла дізнатись після надіслання вимоги від 27.06.2018 №55583162/20.1-4/23, водночас позов зареєстровано в суді 17.07.2018, тобто подано в межах строку.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. (квитанція від 16.07.2018 №0.0..1). Оскільки, позов задоволено частково, то на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 307,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним направлення ОСОБА_1 виклику від 27 червня 2018 року №5583162/20.1-4/23, складеного старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком Сергієм Володимировичем, який не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 307,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_3).

Відповідач - Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергій Володимирович (адреса місця служби: АДРЕСА_2).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2019 року.

Суддя В.А. Донець