Справа № 521/4141/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/4141/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Мирончук Н.В.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В..,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора 4-ї роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції в Одеській області Хмелевського Миколи Миколайовича, інспектора 4-ї роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області капітана поліції Свідерко Андрія Івановича, за участю третьої особи - управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій, скасування постанови та відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

12 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просив визнати незаконними дії інспекторів патрульної поліції УПП в Одеській області Хмелевського Миколи Миколайовича та Свідерко Андрія Івановича

щодо тимчасового затримання та доставки автомобіля позивача на спеціальний майданчик. Скасувати складену постанову серії ЕАА №307621 про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2018 року та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ч.3 ст. 122 КУпАП з закриттям провадження по справі. Стягнути з управління патрульної поліції в Одеській області ДПП грошові кошти у сумі 2730,00 грн. понесених витрат.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій з його сторони. В порушення вимог ст. 258 КУпАП постанова у справі не винесена на місці вчинення правопорушення. Складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №2283-6 не передбачений КУпАП. Крім того, відповідачем порушено порядок затримання транспортних засобів передбачений ст. 265-2 КУпАП, зокрема, не зроблено відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надавав, у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи письмових пояснень щодо позову не надавав, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року позов задоволено частково. Визнано дії інспектора 4-ї роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області капітана поліції Свідерко А.І. щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення, у вигляді штрафу, в розмірі 510.00 грн., незаконними. Визнано дії інспектора 4-ї роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Хмелевського М.М. щодо складання 23.02.2018 року акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №2283-6, згідно до якого, з посиланням на ч.1 ст. 265-2 КУпАП, затримано і доставлено автомобіль KIA Magentis, державний номер НОМЕР_1, для зберігання на спеціальний майданчик в м. Одеса по вул.. Аеропортівська, буд. 29а, незаконними. Постанову серії ЕАА № 307621 від 26 лютого 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасовано. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст. 122 КУпАП закрито. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково не надана належна правова оцінка доводам відповідача та наявним в матеріалах справи доказам.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

23 лютого 2018 року інспектором четвертої роти третього батальйону УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Хмелевським М.М., відповідно до ч.1 ст. 265-2 КУпАП та ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу KIA Magentis, державний номер НОМЕР_1, відповідно до якого затримання транспортного засобу здійснено у зв'язку з порушенням водієм ПДР України п.п.15.10, а саме ч.3 ст. 122 КУпАП за створення перешкод дорожньому руху та загрозу безпеці дорожнього руху.

На підставі вказаного акту транспортний засіб KIA Magentis, державний номер НОМЕР_1, переміщено на спеціальний майданчик.

26 лютого 2018 року інспектором четвертої роти четвертого батальйону УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Свідерко А.І., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №307621, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Зазначеною постановою встановлено, що 23.02.2018 року за адресою: вул.Велика Арнаутська, буд 2Б в м.Одесі, позивач, керуючи автомобілем KIA Magentis, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку та подальшу стоянку, суттєво заважаючи руху іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимогу п.15.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 122 КупАП.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення. Складена постанова не містить посилань на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Крім того, відповідачем не надано доказів суттєвого перешкоджання руху автомобілем позивача. Стосовно вимог відшкодування шкоди рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабміну України від 10.10.2001р. №1306. Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках затверджений постановою Кабміну України від 17.12.2008 року №1102.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 15.9 ПДР України встановлено, що зупинка, а відповідно і стоянка, забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Частина 3 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність в т.ч. за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

З фотознімку з місця вчиненого правопорушення, долученого до матеріалів справи (а.с.153), вбачається, що легковим автомобілем KIA Magentis, державний номер НОМЕР_1 порушено правила дорожнього руху, а саме здійснено зупинку на нерегульованому пішохідному переході з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод, позначеному дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра».

Вищевказане спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність доказів, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Посилання позивача, з якими погодився суд першої інстанції, що припаркований транспортний засіб не чинив суттєвих перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.3 ст.122 КУпАП, колегія суддів вважає помилковими, оскільки зупинка чи стоянка автомобіля на пішохідному переході створює перешкоди перш за все пішоходам, які статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» та пунктом 2 ПДР України віднесені до учасників дорожнього руху, і які в силу пп.4.7 п.4 цих Правил повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах.

З наданого фотознімку вбачається, що припаркований автомобіль зменшував кут огляду як для пішоходів, так і для водіїв, що наближалися до нерегульованого пішохідного переходу, що в свою чергу наражало на небезпеку всіх учасників дорожнього руху.

Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що інспектори патрульної поліції всебічно, повно та об'єктивно дослідили всі обставини справи та прийняли вірне рішення про наявність суттєвих перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху внаслідок дій позивача.

Судова колегія вважає, що дії позивача були вірно кваліфіковані інспектором Свідерко А.І, у спірній постанові за ч.3 ст.122 КУпАП з накладенням на позивача штрафу у визначеному цією нормою розмірі.

Крім того, судова колегія погоджується з правомірністю дій інспектора Хмелевського М.М. по тимчасовому затриманню та доставленню автомобіля позивача для зберігання на спеціальний майданчик, здійснених у відповідності до вимог ст. 265-2 КУпАП, ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», порядку №1102, оскільки усунути причини затримання не виявлялося можливим за відсутності ОСОБА_2 на місці вчинення правопорушення.

Посилання позивача на те, що інспектором Хмелевським М.М. не зроблено відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються положеннями ст.258 КУпАП, відповідно до якої розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу. Пунктом 6 порядку №1102 визначено, що у разі відсутності водія, транспортний засіб якого доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку або блокується, поліцейський залишає на місці, де був автомобіль, або під його склоочисниками повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу та необхідність прибуття такого водія до територіального органу Національної поліції для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Вищевикладене вказує на дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, судова колегія приходить до висновку, що інспектори Свідерко А.І., Хмелевський М.М., затримуючи автомобіль позивача та приймаючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, мали для цього достатні підстави, діяли у межах наданих повноважень та на підставі закону.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст.286,308,311,315,317,321,322,325,272 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року - скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова складена та підписана колегією суддів 13 лютого 2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко