Справа № 160/7539/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2019 року м. Дніпросправа № 160/7539/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України

на рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від

04 грудня 2018 року (головуючий суддя - Ільков В.В) в адміністративній справі

за позовом Первинної професійної спілки "Правозахисники України"

до Секретаріату Кабінету Міністрів України

про визнання бездіяльності протиправною

та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" (далі - Позивач) звернулася до Дніпровського окружного адміністративного суду із позовом до Секретаріату Кабінету Міністрів України (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо ненадання в п'ятиденний термін, що передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України "Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності" запитуваної інформації на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 17.04.2018 за вих. № 191;

- зобов'язати Секретаріат Кабінету Міністрів України надати інформацію на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 17.04.2018 за вих. №191, а саме: чи передбачається у другій половині 2018 року прийняття Кабінетом Міністрів України рішень, щодо підвищення розміру складових грошового забезпечення поліцейських;

В обґрунтування позову позивач посилається на ненадання відповідачем відповіді на запит від 17.04.2018 за вих. №191 Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" у строк, визначений ч.1 ст.28 Закону України від 15.09.1999 №1045-XIV "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо ненадання в п'ятиденний термін, що передбачений ч.1 ст. 28 Закону України "Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності" запитуваної інформації на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни " від 17.04.2018 за вих. № 191.

В іншій частині позовних вимог Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" - відмовлено (а.с. 83-87).

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що Відповідач свої обов'язки належним чином не виконав, запитувану інформацію на запит Позивача від 17.04.2018 за вих. №191 не надав, чим допустив порушення ст. 28 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 92-97).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить частково скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, тим, що згідно положення Закону України «Про інформацію», постанови КМУ від 25.05.2011 №583, запитувана позивачем інформація не є публічною. Також, Відповідач вказує на те, що порушені позивачем у запиті питання не віднесені до компетенції ні Прем`єр-міністра України, ні Кабінету Міністрів України, у зв'язку з чим на виконання приписів Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою КМУ від 18.07.2007 №950, та з метою надання достовірної та повної інформації, листом від 25.04.2018 Секретаріат Кабінету Міністрів України надіслав вказаний запит до органів МВС за належністю. За твердженнями Відповідача, він діяв в межах наданих повноважень, у спосіб визначений законодавством та з дотриманням строків, визначених Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" зареєстрована як юридична особа з 06.06.2014 та легалізована у встановленому законом порядку, що підтверджується копією свідоцтва пролегалізацію профспілки, об'єднання профспілок від 03.06.2014 №353 та копією виписки з ЄДРПОУ від 11.06.2014 (а.с.46-49).

Відповідно до п. 1.4. Статуту позивача, профспілка об'єднує осіб, які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області, а також осіб, які звільнилися, у зв'язку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а також інших осіб пов'язаних з правоохоронною діяльністю.

У відповідності до п. 2.1. Статуту, основна мета профспілки - здійснення представництво та захисту трудових соціально - економічних прав та інтересів членів Профспілки.

В порядку статті 28 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" Первинною професійною спілкою "Правозахисники країни" направлено запит від 17.04.2018 за № 191 до Кабінету Міністрів України, в якому позивач просив надати інформацію про те, чи передбачається у другій половині 2018 року прийняття Кабінетом Міністрів України рішень, щодо підвищення розміру складових грошового забезпечення поліцейських.

Зазначений запит отримано Кабінетом Міністрів України 23.04.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Запит Позивача від 17.04.2018 року № 191 зареєстровано в Секретаріаті Кабінету Міністрів України 24.07.2018 року за № 17075/0/1-18.

25.02.2018 року Секретаріат Кабінету Міністрів України листом № 6165/0/2-18 запит позивача від 17.04.2018 року № 191 надіслав до органів МВС для розгляду та надання відповіді.

Листом № 38/1594 від 08.04.2018 року Національною поліцією України надано відповідь на запит Позивача щодо підвищення розміру складових грошового забезпечення поліцейських від 17.04.2018 № 191.

Вважаючи, що відповідачем порушено вимоги ч.1 ст.28 Закону України від 15.09.1999 №1045-XIV "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" в частині ненадання у п'ятиденний термін відповіді на запит, позивач звернувся з позовом до суду.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Конституції України від 28.06.1996 року №254к/96-ВР, Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" від 15.09.1999 року №1045-XIV, Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 року №657-XII, Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27.02.2014 №794-VII, Постанови КМУ "Про затвердження Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України" від 12.08.2009 № 850.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач свої обов'язки належним чином не виконав, запитувану інформацію за запит позивача від 17.04.2018 року за вих. № 191 не надав, чим допустив порушення вимог ст. 28 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч.1 ст.1 Закону №1045-XIV встановлено, що професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадянська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону №1045 профспілки, їх об'єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.

Згідно до ч.1 ст.104 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об'єднання та професійні спілки відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Відповідно до статті 28 Закону №1045 встановлено, що профспілки мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об'єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п'ятиденного терміну.

Як вбачається з матеріалів справи, в порядку статті 28 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" звернулась до Кабінету Міністрів України із запитом від 11.02.2018 року за № 46, в якому Позивач просив надати інформацію про те, чи передбачається у першій половині 2018 року прийняття Кабінетом Міністрів України рішень, щодо підвищення розміру складових грошового забезпечення поліцейських.

Тобто, звернення Позивача обумовлено наданням інформації, яка стосується соціальних прав членів профспілкової організації, а отже у Відповідача існував обов'язок надати Позивачу відповідь у визначені ст. 28 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" строки.

Встановивши те, що Відповідачем не було надано позивачу відповідь на його запит, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про допущену Відповідачем протиправну бездіяльність під час розгляду запиту Позивача.

Запитувана позивачем інформація за своєю суттю є публічною інформацією.

Суд зазначає про те, що Секретаріат Кабінету Міністрів України забезпечує відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації розгляд та надання відповідей на запити, що надходять до Кабінету Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №583 Питання виконання Закону України Про доступ до публічної інформації в Секретаріаті Кабінету Міністрів України, центральних та місцевих органах виконавчої влади Секретаріат Кабінету Міністрів України:

1) є розпорядником інформації, якою володіє Кабінет Міністрів України, зокрема інформації: яка отримана або створена в процесі здійснення Кабінетом Міністрів України своїх повноважень та яка перебуває у володінні Секретаріату Кабінету Міністрів України; яка отримана або створена Секретаріатом Кабінету Міністрів України під час забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України та яка перебуває у володінні Секретаріату Кабінету Міністрів України;

2) не є розпорядником інформації за запитами на інформацію: стосовно інформації інших державних органів України, органів влади інших держав, міжнародних організацій; стосовно інформації, яка може бути отримана шляхом узагальнення, аналітичної обробки даних або яка потребує створення в інший спосіб.

Секретаріат Кабінету Міністрів веде постійний облік проектів актів, розроблення яких передбачено завданнями, встановленими актами законодавства, що набрали чинність після складення щоквартального плану-графіка внесення на розгляд Уряду проектів актів законодавства на відповідний період, та щодекади надсилає оновлений план-графік

в електронній формі до відома Прем'єр-міністрові України, Першому віце-прем'єр-міністрові України, віце-прем'єр-міністрам України та міністрам.

Відповідно до наказу Керівника Секретаріату Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2012 року №23 до Переліку видів інформації, розпорядником якої є Секретаріат Кабінету Міністрів України, включено, зокрема, інформацію про діяльність Кабінету Міністрів України.

Позивач у своєму запиті від 17.04.2018 за вих. № 191 просив Кабінет Міністрів України повідомити чи передбачається у другій половині 2018 року прийняття Кабінетом Міністрів України рішень, щодо підвищення розміру складових грошового забезпечення поліцейських.

Із запиту Профспілки від 17.04.2018 року за вих. № 191 видно, що останні звертаються саме до Кабінету Міністрів України із цим запитом, оскільки саме Кабінет Міністрів України, як державний орган, володіє запитуваною інформацію.

Доводи Відповідача про те, що запитувана інформація не відноситься до публічної інформації і про те, що Секретаріат Кабінету Міністрів України не володів запитуваною інформацію, у зв'язку з чим направив запит Позивача за органів МВС, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у спірних правовідносинах, враховуючи положення ст. 28 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", Відповідач був зобов'язаний повідомити Позивача про наявність чи відсутність запитуваної інформації.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 04 грудня 2018 необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у справі №160/7539/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова