Справа № 806/2769/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2769/18

Головуючий у 1-й інстанції: Токарева Марія Сергіївна

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

05 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

представника відповідача: Чернюка О.В.

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Державної фіскальної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року (м.Житомир, 07 листопада 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Головне управління ДФС у Житомирській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати йому грошової допомоги, а Державну фіскальну службу України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію".

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Житомирській області, які полягають у неподанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу; зобов'язано Головне управління ДФС у Житомирській області подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" (у редакції Закону України "Про внесення змін до ст.23 Закону України "Про міліцію"; зобов'язано Державну фіскальну службу України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач проходив службу в податковій міліції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Згідно наказу № 175-О від 25 серпня 2015 року, був звільнений з податкової міліції у відставку Збройних Сил України за п. 65 "б" (через хворобу), з посади заступника начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління ДФС у Житомирській області.

З 28.08.2015 року позивачу було встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою серії 12 ААА №206737 від 04.09.2015 року.

У 2015 році позивачу було призначено виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707.

Вважаючи, що при проведенні нарахування одноразової грошової допомоги відповідачем протиправно було застосовано Порядок затверджений постановою КМУ №707 від 12.05.2007 року, оскільки у цьому випадку він мав керуватися положеннями ст. 23 Закону України "Про міліцію" у редакції від 13.02.2015 року, позивач звернувся 21.02.2018 року до Головного управління ДФС у Житомирській області заяву щодо нарахування та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку зі встановленням 2 групи інвалідності відповідно до вимог ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію".

07.05.2017 року Головне управління ДФС у Житомирській області направило до відома лист ДФС України про повернення матеріалів позивача.

Крім того, було з'ясовано, що після звернення позивача 21.02.2018 року до Головного управління ДФС у Житомирській області із заявою щодо нарахування та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку зі встановленням 2 групи інвалідності відповідно до вимог ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" ГУ ДФС у Житомирській області не було сформовано висновок щодо виплати грошової допомоги.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 356 ПК України визначений правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, зокрема передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені ст.ст. 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

За змістом ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" (в редакції Закону від 13 лютого 2015 року, який набрав чинності 12 березня 2015 року), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

31 жовтня 2015 року вступила в дію Постанова Кабінету Міністрів України № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі - Порядок № 850).

В силу п.2 вказаної Постанови, тим особам, які отримали право на отримання одноразової грошової допомоги до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. №208-VIII "Про внесення змін до ст. 23 Закону України "Про міліцію", призначення і виплата допомоги здійснюється відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. №707.

При цьому, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло після набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII, тому виплата йому спірної допомоги мала здійснюватись відповідно до Порядку №850.

Вимогами пп. 2 п. 2 Порядку №850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пп. 3 п. 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності IІ групи.

Положеннями п. 8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п.п. 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

У відповідності до п.9 Порядку №850, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у п. 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п. 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, передбачено чіткий та вичерпний алгоритм дій у разі надходження заяви щодо нарахування та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку зі встановленням інвалідності, які полягають виключно у формуванні органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції висновку щодо виплати грошової допомоги, а у ДФС прийнятті рішення про призначення або у випадках, передбачених п. 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги.

Разом з тим, у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в зв'язку з встановленням йому як працівнику податкової міліції II групи інвалідності, внаслідок захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ з 28.02.2015 року, однак відповідач прийняв рішення про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги в сумі 81024,00 грн. відповідно до Порядку №707, тобто в меншому розмірі, ніж передбачено ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію".

Посилання відповідача на те, що на час звернення позивача у лютому 2018 року із заявою щодо нарахування одноразової грошової допомоги Закон України "Про міліцію" втратив чинність є безпідставними, оскільки на час виникнення у позивача права на отримання такої допомоги вказаний закон був чинним та ч.6 ст. 23 було чітко визначено, що у разі установлення працівникові міліції 2 групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Водночас, відповідачі не довели суду правомірності своїх дій, оскільки після звернення позивача із заявою щодо нарахування та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку зі встановленням 2 групи інвалідності відповідно до вимог ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" ГУ ДФС у Житомирській області не було сформовано висновок щодо виплати грошової допомоги та не було його направлено до Державної фіскальної служби України.

В свою чергу, суд першої існтанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Житомирській області та Державної фіскальної служби України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, оскільки не було сформовано висновок про виплату грошової допомоги, а тому ця обставина позбавляла можливості прийняти відповідне рішення передбачене п.9 Порядку №850.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 лютого 2019 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.