Справа № 2040/7558/18
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 р. № 2040/7558/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представника позивача - Куликової І.А.,

представника відповідача - Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради - Колесникової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріскар" до Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування припису і постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паріскар" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис № ОМС-ХК 0533/772/971/АВ/П від 26.07.2018, складеного за результатами інспекційного відвідування ТОВ "Паріскар" спеціалістами відділу праці та зайнятості населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ХК0533/772/971/АВ/П/ІП/ФС від 14.08.2018, прийнятої відносно ТОВ "Паріскар" заступником голови Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що інспекторами праці відділу праці та зайнятості населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради проводилось інспекційне відвідування позивача, за результатами якого був складений акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ОМС- ХК 0533/772/971/АВ від 26.07.2018 та припис № ОМС-ХК 0533/772/971/АВ/П від 26.07.2018. На підставі акту перевірки, відповідачем винесено постанову № ОМС-ХК0533/772/971/АВ/П/ІП/ФС від 14.08.2018, якою за порушення частини 2 статті 97 КЗпП України, частини 1 статті 15 Закону України "Про оплату праці", частини 1 статті 115 КЗпП, частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" накладено штраф у розмірі 3723,00 грн. Проте, позивач не погоджується із приписом та постановою відповідача, вважає їх такими, що порушують його права та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 16.10.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою судді від 09.01.2019 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача, Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, проти позову заперечував, надав до суду відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що при винесенні оскаржуваного припису та постанови Адміністрація Індустріального району Харківської міської ради діяла в межах покладених повноважень та згідно чинного законодавства України і не порушила права та законні інтереси позивача. У зв'язку із чим просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні матеріали, дійшов наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що Адміністрацією Індустріального району Харківської міської ради 26.07.2018 проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріскар", за результатами якого складено акт № ОМС-ХК0533/772/971/АВ.

Так, інспекційним відвідуванням встановлено порушення на підприємстві частини 2 статті 97 КЗпП України, частини 1 статті 15 Закону України "Про оплату праці", а саме - на підприємстві відсутній колективний договір, а також порушення частини 1 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці", а саме - відсутня виплата заробітної плати за першу половину місяця.

На підставі висновків акту інспекції, посадовими особами Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради складено припис про усунення виявлених порушень № ОМС-ХК0533/772/971/АВ/П від 26.07.2018, відповідно до якого директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріскар" зобов'язано усунути порушення, а саме: ч. 1, 3 ст. 115 КЗпП України щодо відсутності виплати заробітної плати за першу половину місяця, строк усунення 30 днів.

03 серпня 2018 року керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріскар" направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, у зв'язку із порушенням трудового законодавства на підприємстві.

14 серпня 2018 року Адміністрацією Індустріального району Харківської міської ради винесено постанову про накладення штрафу № ОМС-ХК0533/772/971/АВ/П/ІП/ФС від 14.08.2018, якою за порушення вимог частини 2 статті 97 КЗпП, частини 1 статті 15 Закону України "Про оплату праці", частину 1 статті 115 КЗпП, частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Паріскар" накладено штраф у розмірі 3723,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою та приписом, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд зазначає, що фактично підставою складання припису та накладення на позивача штрафу стала відсутність на підприємстві колективного договору, положення про оплату праці, правил внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції та відсутність виплати заробітної плати за першу половину місяця (за січень 2018 року заробітна плата виплачена один раз на місяць - 09.02.2018).

По суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2 Порядку державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Відповідно пункту 19 Порядку, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Пунктом 23 Порядку передбачено, що припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до пункту 29 Порядку заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Як зафіксовано актом перевірки, в ході інспекційного відвідування Товариство з обмеженою відповідальністю "Паріскар" встановлено, що в порушення вимог частини 1, частини 3 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці", виплата заробітної плати за січень 2018 року проведена 09 лютого 2018 року, тобто відсутня виплата заробітної плати за першу половину місяця.

Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, в установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 № 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці".

У табелі обліку використання робочого часу (типова форма №п-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, у тому числі надурочні, вечірні, нічні години роботи та ін., а також інші відхилення від нормальних умов роботи.

Крім того, листом Міністерства праці та соціальної політики України "Про роз'яснення деяких питань законодавства" від 13.05.2010 № 140/13/116-10 вказано на обов'язковість ведення табелю обліку використання робочого часу.

Таким чином, ведення табеля обліку використання робочого часу для підприємств є обов'язковим.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ним подано коригуючий табель за січень 2018 року від 09.02.2018, з якого вбачається, що у період з 01 по 15 січня 2018 року ніхто із співробітників підприємства (директор і заступник директора) не працював, тому зарплату за 1 половину січня 2018 року нікому не нараховували.

Представник позивача зазначив, що у зв'язку із сімейними обставинами, директором і заступником директора в кінці робочого дня - 30.01.2018 були написані заяви про надання їм відпустки за свій рахунок на 31.01.2018. Оскільки заяву було написано в кінці дня, то отримати заробітну плату у банку не представлялося можливим. Згідно наказу №4-орг від 29.01.2018 робочі дні в лютому місяці у співробітників підприємства починалися з 09.02.2018.

Суд зазначає, що поняття коригуючого табеля не передбачено чинним законодавством.

Крім того, в коригуючому табелі, що надав позивач дата заповнення 09.02.2018 року, що є також порушенням вимог чинного законодавства, оскільки заробітна плата виплачується не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, що передбачено частиною 1 статті 115 КЗпП України та частиною 1 статті 24 Закону України "Про оплату праці".

Як вбачається із табелів обліку робочого часу, які Товариством з обмеженою відповідальністю "Паріскар" надано до перевірки, директором підприємства відпрацьовано у січні 2018 року - 5, 9, 11, 18, 19, 22, 25, 29 числа місяця, тобто 8 робочих днів за січень 2018 року, заступником директора відпрацьовано у січні 2018 року - 04, 10, 19, 23, 26, 31 числа місяця, тобто 6 робочих днів за січень 2018 року. Працівники працювали як в першій, так і в другій половині місяця.

Крім того, документів, які б підтверджували, що ніхто із співробітників підприємства з 01 по 15 січня 2018 року не працював при проведенні інспекційного відвідування не надавались. Коригуючий табель обліку використання робочого часу від 09.02.2018 не надавався при здійсненні інспекційного відвідування.

Крім того, позивач не заперечує проти того, що виплата заробітної плати була проведена одноразово 09 лютого 2018 року без оплати авансу.

Відповідно до частини 2 статті 97 КЗпП України та частини 1 статті 15 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями і самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Суд приймає до уваги доводи позивача, щодо того, що на підприємстві позивача працює дві особи, у зв'язку зі чим, у них відсутній обов'язок складання колективного договору.

Поряд із тим, суд звертає увагу, що згідно з частиною 2 статті 97 КЗпП України та частини 1 статті 15 Закону України "Про оплату праці" у разу відсутності колективного договору, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат затверджуються підприємством та погоджуються підприємствами з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Доказів наявності документу, в якому затверджено форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат та погоджене підприємством з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом позивачем до суду не надано.

Таким чином, при проведенні інспекційного відвідування, у зв'язку із відсутністю вищезазначеного документів, відповідачем було встановлено порушення позивачем вимог частини 2 статті 97 КЗпП України та частини 1 статті 15 Закону України "Про оплату праці".

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою КМУ № 590 від 17.07.2013 (далі - Порядок №509), штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Судом з'ясовано, що позивач був належним чином поінформований про розгляд справи про накладення штрафів відповідно до інформації "Укрпошта".

Відповідно до статті 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Згідно статтею 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Аналіз правових норм дає підстави вважати, що заробітна плата виплачується працівникам обов'язково не менше двох разів на місяць та через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів без виключень. Крім того, дані норми чітко встановлюють, що лише розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, але останній не може становити менше оплати за фактично відпрацьований час.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 295 заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Як встановлено статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що припис № ОМС-ХК 0533/772/971/АВ/П від 26.07.2018, яким у строк 30 днів зобов'язано позивача усунути порушення, вичерпав свою дію, а тому не підлягає виконанню, а отже, і не порушує прав та інтересів позивача. Інших доказів порушення прав позивача зазначеним приписом Товариством з обмеженою відповідальністю "Паріскар" не надано.

Також, суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача на те, що відповідачем не вручено акт інспектування, оскільки посадові особи відмовились від вручення акту, що підтверджується актом, який міститься в матеріалах справи. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що всі документи були надісланні позивачу засобами поштового зв'язку.

Крім того, суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача на те, що відповідачем акт та припис складено в останній день інспекційного відвідування, оскільки відповідно до вимог законодавства, припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акту.

Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що Адміністрація Індустріального району Харківської міської ради у повній мірі дотримано встановлений законом порядок призначення та проведення інспекційного відвідування позивача. Дії посадових осіб Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради щодо винесення припису № ОМС-ХК 0533/772/971/АВ/П від 26.07.2018 та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОМС-ХК0533/772/971/АВ/П/ІП/ФС від 14.08.2018, вчинені в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Підстави для скасування зазначених вище документів відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача в повній мірі доведено правомірність прийнятих рішень.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати не підлягають до відшкодування.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Паріскар" (просп. Архітектора Альошина, буд. 2, м. Харків, 61007, код 24340166) до Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (просп. Архітектора Альошина, буд. 11, м. Харків, 61007, код 37459146), Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (вул. Біблика, б. 6, м. Харків, 61007, код 26281752) про визнання протиправним та скасування припису і постанови - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 11 лютого 2019 року.

Суддя С.О.Чудних