Справа № 564/3395/18
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2019-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3395/18

12 лютого 2019 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача - не з'явився

відповідач - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області справу №564/3395/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора СРПП №1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Зіньчука В.В. (м.Любомль Волинської області, вул.Володимирська 3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2018 року на 502 кілометрі автодороги М-07 інспектором СРПП №1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винесено постанову серії ДПО18 №514582 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно якої 16.11.2018 о 13:20 на 502 км автодороги М-07 ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Renault Trucks, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.8.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цією ж постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Також 16 листопада 2018 року інспектором СРПП №1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винесено постанову серії ДПО18 №514583 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно якої 16.11.2018 о 13:20 на 502 км автодороги М-07 ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Renault Trucks, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, не пред'явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п.2.1«а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цією ж постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з винесеними постановами, ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до інспектора СРПП №1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Зіньчука В.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що на думку позивача постанови про накладення адміністративного стягнення є незаконними, оскільки поліцейським не було враховано, що він керував автомобілем марки Renault Trucks, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 без причіпа, а тому він не міг порушити вимог дорожнього знака 7.3.1, бо за відсутності причіпа взагалі не міг перевозити будь-яких вантажів, а коли його зупинили, то він передав для перевірки усі необхідні документи, у тому числі посвідчення водія. Вважає, що не має підстав притягувати його до відповідальності за ч. 1 ст.122 та ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також вказує, що постанови мали б бути винесені не на місці вчинення правопорушення, а у відділ поліції, а також, з урахуванням того, що справи розглядав один і той же інспектор, то він мав би накласти одне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, 03.09.2018 керуючи транспортним засобом Renault Trucks, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, без причіпа, здійснював робочу поїздку до Республіки Польща і на одній з ділянок автошляху здійснив з'їзд праворуч на прилеглу автодорогу, перед з'їздом на яку було встановлено дорожній знак 3.12 «Рух транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, заборонено» в парі з дорожнім знаком 7.3.1, який забороняє рух таких транспортних засобів при в'їзді на вказану прилеглу автодорогу. Згодом був зупинений працівниками поліції, один з яких на місці виніс відносно нього постанову за недотримання вимог вказаних дорожніх знаків та порушення п.п. 8.4 «е» ПДР України за ч. 1 ст. 122 КУпАП та постанову за недотримання п. 2.1«а» ПДР України за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за непред'явлення посвідчення водія при перевірці.

Відповідно до постанови серії ДПО18 №514582 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 16.11.2018 о 13:20 на 502 км автодороги М-07 ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Renault Trucks, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.8.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У той же час позивач оскаржує постанову серії ДПО18 №514582 від 16.11.2018 року з підстав винесення її за порушення п. 8.4 «е» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до змісту п. 8.4 «е» Правил дорожнього руху України, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема таблички до дорожніх знаків, які уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до п. 8.5 Правил дорожнього руху України, дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Таким чином позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності підстав притягувати його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за недотримання вимог п. 8.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови серії ДПО18 №514583 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 16.11.2018 о 13:20 на 502 км автодороги М-07 ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Renault Trucks, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, не пред'явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п.2.1«а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.2.1«а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Таким чином позивачем також не надано доказів на підтвердження відсутності підстав притягувати його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення за недотримання вимог п. 2.1«а» Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, відповідач правом на подання заперечень на позов не скористався, не подав суду доказів та не навів доводів правомірності своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосування до нього адміністративних стягнень у вигляді штрафу відповідно у розмірі 255 та 425 гривень.

Проте, суд звертає увагу, що покладення на суб'єкта владних повноважень обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України не є безумовною підставою для звільнення позивача від обов'язку доведення своїх вимог відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав визнавати встановленим факт відсутності у діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до абзацу 2 п. 3 розділу V Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 16.11.2018 року на місці винесено дві постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а саме за вчинення ОСОБА_1 правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.122 ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення кількох адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1,2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ДПО18 №514582 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.11.2018 року та постанови серії ДПО18 №514583 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.11.2018 року s направлення справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 на новий розгляд.

Враховуючи викладене, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора СРПП №1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Зіньчука В.В. (м.Любомль Волинської області, вул.Володимирська 3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити частково.

Скасувати постанову серії ДПО18 №514582 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену 16.11.2018 року інспектором СРПП №1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Зіньчуком В.В.

Скасувати постанову серії ДПО18 №514583 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену 16.11.2018 року інспектором СРПП №1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Зіньчуком В.В.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд до Любомльського ВП ГУНП у Волинській області.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У зв'язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 12.02.2019.

СуддяВ. В. Левчук