Справа № 428/12836/18
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2019-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/33/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши в приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєва Павла Андрійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до поліцейського роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєва Павла Андрійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно з постановою від 07.10.2018 року серії ЕАВ №648213 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. У вказаній постанові зазначено, що 07.10.2018 року о 10-20 год. у м. Сєвєродонецьк по просп. Гвардійський, б. 33, водій здійснив зупинку безпосередньо на автобусній зупинці, позначеній дорожнім знаком 5.43.1 «Зупинка тролейбуса», чим порушив п.15.9.е Правил дорожнього руху України. Він не згодний з постановою, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам. Відповідачем при розгляді справи не зазначено і не надано жодного доказу, чим не виконано вимоги наказу МВС України від 07.11.2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» та КУпАП. Йому відповідач не надав можливості скористатися своїми правами у повному обсязі. Відповідач своїми діями порушив вимоги ст. 268, 278, 279 КУпАП. Позивач вважає, що не порушив дію дорожнього знаку 5.43.1 «Зупинка тролейбуса», у зв'язку з тим, що вказаний дорожній знак важко розпізнати з відстані 100 метрів. Він вважає, що оскільки його дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення, тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Просив суд визнати дії незаконними, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №648213 від 07.10.2018 року, та закрити справи про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, підтвердив доводи викладені в позовній заяві, просив її задовольнити.

Відповідач поліцейський роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєв П.А. у судове засідання не з'явився, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

07.10.2018 року відповідачем у м. Сєвєродонецьк Луганської області по просп. Гвардійський, б. 33, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №648213, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.10.2018 року о 10-20 год. у м. Сєвєродонецьк по просп. Гвардійський, б. 33, водій здійснив зупинку безпосередньо на автобусній зупинці, позначеній дорожнім знаком 5.43.1 «Зупинка тролейбуса», чим порушив п.15.9.е Правил дорожнього руху України.

Справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 4 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач поліцейський роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєв П.А. під час винесення оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог ст.ст.222, 258 КУпАП та Інструкції.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 15.9.е Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем поліцейським роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєвим П.А. наданий відеозапис вищевказаного правопорушення.

З відеозапису, наданого відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 притягують до адміністративної відповідальності за те, що він керуючи транспортним засобом, порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП, про що йому повідомляє поліцейський роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєв П.А. При цьому позивач поводить себе агресивно по відношенню до відповідача та квапить його, спілкуючись з ним зневажливо і неввічливо. Також позивач не заперечує, що здійснив порушення Правил дорожнього руху України, оскільки зупинив транспортний засіб ближче 30 м від дорожнього знаку 5.43.1 «Зупинка тролейбуса» лише на одну минуту.

Суд вважає, що факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем поліцейським роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєвим П.А. доведено, оскільки відеозапис, наданий відповідачем, містить докази вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, суд враховує, що на відеозаписі, наданому відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що здійснив порушення Правил дорожнього руху України.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що відповідач виконав свій обов'язок, передбачений ч. 2 ст.77 КАС України, та надав суду докази того, що позивач скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Суд вважає за необхідне відзначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин з урахуванням приписів ст. 286 КАС України суд вважає, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297, Перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в Першому апеляційному адміністративному суді через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: поліцейський роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєв Павло Андрійович, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8.

Суддя Ж. І. Кордюкова