Справа № 808/786/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2019 року м. Дніпросправа № 808/786/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотовой А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року (суддя Батрак І.В.) в адміністративній справі №808/786/17 за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Запорізької області, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Господарського суду Запорізької області щодо відмови у задоволенні заяви позивача про виплату вихідної грошової допомоги у розмірі 10 (десяти) місячних заробітних плат за останньою посадою та зобов'язати Господарський суд Запорізької області здійснити нарахування та виплатити позивачу вихідну допомогу у зв'язку з відставкою без сплати податку в розмірі 10 (десяти) місячних заробітних плат за останньою посадою, відповідно до частини 1 статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції діючій до 27.03.2014 року) на час реалізованого права на відставку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На постанову суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржену постанову скасувати, позов задовольнити. Апелянт вказує на те, що Закон України "Про запобігання фінансовій катастрофі та створення передумов для економічного зростання в Україні", яким скасовано норми статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», прийнято 27 березня 2014 року, тобто після набуття позивачем права на отримання вихідної допомоги у разі виходу у відставку. Про зворотну дію закону у часі та про позбавлення осіб, які за станом на 27.03.2014 року набули право на отримання вихідної допомоги, нормах названого Закону не йдеться.

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року Шальєвої В.А. відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в письмовому провадженні на 04 грудня 2017 року (а.с.102).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року у складі головуючого судді Шальєвої В.А., суддів Білак С.В., Олефіренко Н.А. призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 11 грудня 2017 року (а.с. 111).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року провадження у справі зупинено до одужання ОСОБА_1 (а.с. 119).

З 03 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд, і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2018 року, адміністративна справа №808/786/17 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Шлай А.В., суддів Кругового О.О., Прокопчук Т.С.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року адміністративну справу №808/786/17 прийнято до свого провадження.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року поновлено апеляційне провадження.

У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення скаржнику - 27.12.2018 року, відповідачу - 26.12.2018 року, не прибули.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року без змін, як законну. Відповідач вказує, що на час подання позивачем заяви про відставку і на час виходу у відставку, чинним законодавством України не була передбачена виплата вихідної допомоги при виході судді у відставку.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв'язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

ОСОБА_1 відповідно до Постанови Верховної Ради України №2559-ХІІ від 07.07.1992 року затверджена на посаду арбітра у арбітражному суді Запорізької області, а з 17.10.1995 року призначена суддею у цьому ж суді. На підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про арбітражний суд» 21.06.2001 року арбітражний суд перейменовано у господарський суд Запорізької області. Постановою Верховної ради України від 08.09.2016 року №1515-VIII «Про звільнення суддів» позивача звільнено з посади судді господарського суду Запорізької області у зв'язку з виходом у відставку. На підставі наказу голови суду від 27.09.2016 року №25к суддю ОСОБА_1 відраховано зі складу суддів господарського суду Запорізької області 28 вересня 2016 року у зв'язку із виходом у відставку. Позивач звернулась до Господарського суду Запорізької області із заявою від 23.11.2016 року про виплату їй вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Листом від 14.03.2017 року №08-13-01/739/2017, посилаючись на приписи Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції з 01.04.2014 року), Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні») повідомив ОСОБА_1 щодо відсутності правових підстав для нарахування та виплати їй вихідної допомоги. Крім того, позивача повідомлено, що господарським судом Запорізької області неодноразово направлялись запити до Державної судової адміністрації України про надання роз'яснення щодо порядку нарахування, виплати та розміру вихідної допомоги судді у зв'язку з виходом у відставку та надано копії відповідних листів ДСА України. Листом від 06.10.2016 року №10-7227/16 ДСА України повідомило господарський суд Запорізької області, що оскільки заяви суддів подані до Вищої ради юстиції та постанови про відставку прийняті Верховною Радою України після набрання чинності вказаними змінами до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції з 01.04.2014 відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»), правові підставі для нарахування та виплати зазначеним суддям вихідної допомоги, відсутні.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у задоволенні її заяви про виплату вихідної грошової допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на дату звільнення позивача з посади 08 вересня 2016 року, були відсутні передбачені законом підстави для виплати позивачу одноразової вихідної допомоги у зв'язку із виходом у відставку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI (у редакції цього Закону, яка діяла до 28 березня 2015 року) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади.

Відповідно до частини другої, шостої статті 111 Закону № 2453-VI (у редакції цього Закону, яка діяла до 28 березня 2015 року) питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок. Повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України.

З 1 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VI (за винятком окремих його положень, зокрема підпункту 2 пункту 28 розділу ІІ, які набрали чинності з 01 травня 2014 року), яким, з-поміж іншого, із Закону № 2453-VI виключено статтю 136 ("Вихідна допомога судді у зв'язку з відставкою"), частиною першою якої було передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

З 28 березня 2015 року Закон № 2453-VI діяв у новій редакції, викладеній згідно із Законом № 192-VIII і виплати вихідної допомоги судді, який вийшов у відставку, ним також не передбачено.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, серед іншого, зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Судом першої інстанції встановлено, що на дату прийняття постанови Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року, за якою позивача звільнили у відставку, Закон № 2453-VI не передбачав виплати вихідної допомоги судді у зв'язку із відставкою.

До спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на час прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача з посади судді.

Таким чином, законних підстав для виплати позивачу вихідної допомоги у зв'язку з його відставкою у відповідача не було з огляду на зміни у правовому регулюванні забезпечення суддів, які відбулися з набранням чинності Закону № 1166-VI. Те, що ці законодавчі зміни позбавили суддів, які набули право на відставку, отримати вихідну допомогу, не може бути достатньою підставою для того, щоб апелювати до правового регулювання, яке існувало раніше, як на правову підставу для виплати цієї допомоги після того, як парламент позбавив суддів права її отримувати.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, як суб'єкти владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність оскаржуваних бездіяльності та відмови.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року в адміністративній справі №808/786/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 січня 2019 року і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук