Справа № 554/4660/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 р.Справа № 554/4660/18
Другого апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 22 листопада 2018 року по справі № 554/4660/18 (головуючий І інстанції: Макитенко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Погрібної Катерини Олегівни, третя особа Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави із адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Погрібної К.О., третя особа Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови серії НК №756424 від 05.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн..

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 22 листопада 2018 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі. Апелянт наголошує на тому, що вона правил дорожнього руху не порушувала, а тому вважає постанову серії НК №756424 від 05.06.2017 року такою, що підлягає скасуванню.

З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, які з огляду в тому числі на положення ч.2 ст.268 КАС України, були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в зв'язку з чим, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів здійснюючи апеляційний перегляд з урахуванням приписів ч.3 ст.3, 268, 271, 272, 286 КАС України, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та відповідні докази і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції висновувався на тому, що позивач порушила вимоги п.5.16 Правил дорожнього руху України, допустивши рух прямо зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, тому правомірно була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП..

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що відповідно до постанови НК №756424 від 05.06.2018 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, зважаючи на те, що вона 05.06.2018 року о 22.00 год. у м. Полтаві на перехресті вулиць Європейської та Пушкіна, керуючи транспортним засобом ЗАЗ ДЕУ д.н. НОМЕР_1 не виконала вимогу дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах», а саме: зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, здійснила рух прямо, чим порушила п. 15.6 ПДР України (а. с. 10).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Наданий суду відеозапис підтверджує, що автомобіль ЗАЗ ДЕУ д.н. НОМЕР_1, рухаючись вулицею Європейською лівою смугою руху на перехресті із вулицею Пушкіна продовжила рух прямо, незважаючи на те, що ліва смуга руху передбачала рух лише ліворуч. При цьому жодних перешкод позивачу своєчасно перестроїтись у праву смугу руху не було. В подальшому при безпосередньому переслідуванні позивачка була зупинена працівниками патрульної поліції. При цьому дорожній знак, що регламентує рух смугами перед вказаним перехрестям видно добре та ці вимоги продубльовані відповідною дорожньою розміткою, яку теж добре видно.

Відповідно дот ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Інформаційно-вказівний дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» Розділу 33 Правил дорожнього руху України показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з метою забезпечення ефективного використання транспортними засобами, які рухаються в різних напрямках, смуг проїзної частини, виділених відповідними лініями дорожньої розмітки. Дія знака 5.16, встановленого перед перехрестям, поширюється на перехрестя.

З огляду на вказане, колегія суддів, з урахуванням положень статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що він не порушував ПДР України, а його провина в цьому не доведена.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач порушила вимоги п.5.16 Правил дорожнього руху України, допустивши рух прямо зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, тому правомірно була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи апелянта стосовно того, що в постанові відповідача відсутні необхідні дані, які б вказували на допущення нею ПДР України, є безпідставними та такими, що спростовуються самою постановою від 05.06.2018 року, яка утримує в собі усі передбачені положеннями ст..283 КУпАП необхідні дані, зміст постанови не суперечить наведеній нормі. Доводи апелянта стосовно неналежного розгляду справи судом першої інстанції є безпідставними та такими, що також спростовуються відеозаписом.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта стосовно невідповідності дорожніх знаків, що розташовані на цьому перехресті вимогам нац..стандартів ДСТУ 4100:2014. Жодного доказів про таку невідповідність суду не надано. При чому, колегія суддів звертає не лише на наявність таких знаку та розмітки на проїзній частині, а також і те, що позивач усвідомлювала про їх наявність, але ж всупереч цього, здійснила зазначений маневр, виправдовуючи себе тим, що їй заважав інший транспортний засіб, що рухався по правій смузі здійснити проїзд перехрестя з належної по регульованій дорожнім знаком 5.16 ПДР України смузі руху. Таке виправдання, не є обумовленою обставиною, що відповідно до положень КУпАП виключає можливість притягнення до адмін..відповідальності та спростовує факту такого порушення.

Порушення правил проїзду перехрестя, створює загрозу для здоров'я та життя не тільки такої особи, а й інших осіб, учасників руху, які призводять до трагічних наслідків. Відповідач при прийнятті постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, у межах повноважень та згідно чинного законодавства України, а тому не порушив права та законні інтереси позивача.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Зміст адміністративного позову, визначений положеннями ст..5 КАС України.

Вирішуючи справу відповідно до спрямованості завдання адміністративного судочинства та специфіки предмету судового розгляду, з огляду на ст.2 КАС України колегія суддів зазначає, що юридично-значимим в межах спірних правовідносин є оскаржувана постанова, яка є такою, що породжує правові наслідки та встановлює відповідні обов'язки відносно позивача. В той же час, самі по собі дії по складанню постанови таким суб'єктом - відповідачем не створюють таких наслідків.

Таким чином, звернення позивача з такими вимогами не можна вважати належним способом судового захисту, а тому вимоги задоволенню в цій частині так не підлягають.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, заявлених в межах доводів апеляційної скарги. Рішення суду не може бути скасовано з формальних підстав. Жодні доводи апелянта не спростовують правомірності прийнятого судом рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 268, 271, 272, 286, 292, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 22 листопада 2018 року по справі № 554/4660/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справи визначеної статтею 286КАС України, відповідно до ст. 272 цього Кодексу набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя (підпис)М.М. Яковенко
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях А.О. Бегунц