Справа № 802/1452/18-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1452/18-а Головуючий у 1-й інстанції: Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Охрімчук І.Г.

05 лютого 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Мацького Є.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Зозуля К.Т.,

представників сторін та представника третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року (м. Вінниця, повний текст складено 07.09.2018 року) у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України про скасування запису та зобов`язання вчинити дії-

В С Т А Н О В И В :
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про скасування запису та зобов`язання вчинити дії.

Підставою звернення до суду з даним позовом слугувало те, що 30.10.2006 Військова частина НОМЕР_1 була включена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, з наданням статусу юридичної особи та присвоєнням ідентифікаційного коду. 30.10.2006 державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Вінницької міської ради було внесено запис №1 004507 про включення відомості про військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). Проте позивач зазначає, що на даний час відомостей про військову частину у ЄДР не повинно бути. Дані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач зауважив, що знаходження відомостей в Єдиному державному реєстрі про військову частину НОМЕР_1 є порушенням норм чинного законодавства України. Відповідно до пункту 4 статті 7 розділу III Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог представник позивача звернув увагу на те, що Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань» пов`язує скасування записів у реєстрі лише у випадках реорганізації, ліквідації юридичної особи або у випадку, якщо реєстраційні дії були здійснені з порушенням вимог законів України. Ведення відомчого обліку військових частин (установ, закладів) в Міністерстві оборони України здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про державну таємницю», наказу Служби безпеки України від 12.08.2005 року №440 «Про затвердження зводу відомостей, що становлять державну таємницю». З огляду на вказане позивач вважає що інформація про військову частину підлягають обов`язковому виключенню.

Відповідачі проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначено, що на момент вчинення реєстраційних дій, які є предметом оскарження у даній справі, державний реєстратор діяв у порядку та у спосіб визначений законом. Державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій не зобов`язаний перевіряти відомості стосовно віднесення тієї чи іншої інформації щодо віднесення тієї чи іншої інформації про юридичну особу до охоронюваної законом інформації.

11.06.2018 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Судом першої інстанції, з власної ініціативи, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21000). Статус Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради змінено з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - на другого відповідача.

Протокольною ухвалою суду до участі в справі залучено, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України.

Ухвалою суду від 06.08.2018 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.08.2018 року у задоволенні позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України про скасування запису та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.08.2018 року та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що у реєстраційній справі Військової частини НОМЕР_1 містяться відомості про місце дислокації Військової частини НОМЕР_1 та її підрозділів, що становить державну таємницю, тому включення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є незаконним та суперечить Положенню про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженою Кабінетом Міністрів України від 22.01.1996 року №118 та вимогам Закону України від 15.05.2003 року "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Відповідно до п. 4 ст. 7 III Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон України №755-IV) та Порядком державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 року №359/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.02.2016 року за №200/28330.

Згідно п.1 ч.1ст. 25 Закону України №755-IVдержавна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації.

Відповідно до п.4 та п.8 ч.1ст.4 Закону України №755-IV державна реєстрація базується на таких основних принципах: державної реєстрації за заявницьким принципом та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Частиною 1ст.9 Закону України №755-IVвстановлено, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: відповідних заяв про державну реєстрацію; документів що подаються для проведення інших реєстраційних дій; відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Судом встановлено, що 30.10.2006 року Військова частина НОМЕР_1 була включена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Міністерством оборони України, з наданням статусу юридичної особи та присвоєнням ідентифікаційного коду 24982545, що підтверджується довідкою №455/12, виданою 31.01.2012 року начальником організаційно - штатного управління заступником начальника Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України (копія довідки додається).

У зв`язку з набранням чинності положень Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань» 30.10.2006 року державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Вінницької міської ради було внесено запис №1 004507 про включення відомості про військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) з видачею відповідного свідоцтва.

Суд першої інстанції врахувавши норми законодавства щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в ЄДР прийшов до висновку, що оскільки позивач до подання позову до суду не звертався до відповідачів, як суб`єктів владних повноважень, із заявами, зверненнями, скаргами, а безпосередньо звернувся до суду з вимогами виключити з ЄДР відомості про військову частину, то факт порушення прав та інтересів позивача на момент розгляду даної справи відсутній. Крім того суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав суду доказів внесення до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, таких відомостей як організація (види діяльності) військової частини, її дислокації (юридичної особи) та інших відомостей, які є в ЄДР.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 4 статтею 7 розділу III Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю.

ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 звернувся листом від 21.03.2018 за №350/13581/984/пс до директора Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Копчук І. В. ( а. с. 8 ). У вказаному листі серед іншого зазначено, що згідно п.4 ст.7 розділу III Закону України від 15.05.2003р. №755 Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю. На підставі вищевикладеного, з метою не розкриття відомостей, що становлять державну таємницю, просимо вас виключити військову частину НОМЕР_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно листа Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради надіслав відповідь ТВО командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2018 №04-00-011-17924. У відповіді зазначено, що відповідно до пункту 1 частини 1 ст.25 «Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій» Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження";

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку.

До того ж, реєстраційна дія виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даним Законом не передбачена, відповідно як і підстава для проведення такої реєстраційної дії.

Внесення місцевим органом державної реєстрації такої відомості до ЄДР суперечить Положенню про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №118 (далі - Положення) та вимогам Закону України від 15.05.2003 року №755 Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 1 пункту 14 Закону України №755-IV, визначено коло суб`єктів державної реєстрації.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, та громадських формувань» передбачено повноваження державного реєстратора.

Втручання будь-яких органів, їх посадових осіб, громадян, юридичних осіб та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій, крім випадків, передбачених цим Законом, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Положеннями статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон) державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 3 Закону №755-IV (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних правовідносин) визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону № 755-IV, відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Згідно ч.4 ст. 10 вказаного Закону, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Крім того, слід зазначити, що положеннями ст. 11 Закону № 755-IV передбачено, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Частиною 1 ст. 25 вказаного вище Закону передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо:

- визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій;

- накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій;

- скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі;

- виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

- припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи;

- відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи;

- відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

- відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження рішення суду, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Разом з тим, суд зазначає, що порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі). Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора (частина 2 статті 25 Закону № 755-IV).

В свою чергу, представник позивача посилається на те, що наразі в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про організацію (види діяльності) та дислокацію (юридична адреса) Військової частини НОМЕР_3 , що суперечить ч.1 ст. 8 Закону України «Про державну таємницю», оскільки такі відомості становлять державну таємницю.

Стосовно вищезазначеного, колегія суддів враховує наступне.

Деяка інформація у сфері оборони може бути віднесена до державної таємниці, але це здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про державну таємницю" від 21.01.1994 року № 3855-ХІІ (далі - Закон № 3855-ХІІ), який передбачає певну процедуру віднесення інформації до державної таємниці шляхом прийняття державним експертом з питань таємниць рішення про віднесення категорії відомостей або окремих відомостей до державної таємниці з установленням ступеня їх секретності шляхом обґрунтування та визначення можливої шкоди національній безпеці України у разі розголошення цих відомостей, включенням цієї інформації до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, та з опублікуванням цього Зводу, змін до нього.

Таким чином, вирішувати питання про те, які відомості відносяться до державної таємниці має не позивач, а державний експерт з питань таємниць, яким є посадова особа, уповноважена здійснювати відповідно до вимог цього Закону віднесення інформації до державної таємниці у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, зміни ступеня секретності цієї інформації та її розсекречування. Втручання в діяльність державного експерта з питань таємниць особи, якій за посадою його підпорядковано, не допускається.

Положеннями ст. 10 Закону №3855-ХІІ передбачено, що віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його власною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян. Державний експерт з питань таємниць відносить інформацію до державної таємниці з питань, прийняття рішень з яких належить до його компетенції згідно з посадою. У разі, якщо прийняття рішення про віднесення інформації до державної таємниці належить до компетенції кількох державних експертів з питань таємниць, воно за ініціативою державних експертів або за пропозицією Служби безпеки України приймається колегіально та ухвалюється простою більшістю голосів. При цьому кожен експерт має право викласти свою думку. Інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.

Крім того, Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України. Зміни до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, вносяться не пізніше трьох місяців з дня одержання Службою безпеки України відповідного рішення державного експерта з питань таємниць (стаття 12 Закону № 3855-ХІІ).

Однак суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав суду доказів внесення до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, таких відомостей як організація (види діяльності) військової частини, її дислокації (юридичної особи) та інших відомостей, які є в ЄДР.

У спростування зазначених висновків суду першої інстанції судова колегія зазначає наступне.

Основним обґрунтуванням відмови з задоволенні позовних вимог є те що військова частина НОМЕР_1 не надала суду доказів внесення до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, таких відомостей як організація (види діяльності) військової частини, її дислокації (юридичної особи) та інших відомостей, які є в ЄДР.

Судом першої інстанції витребувано в Департаменті адміністративних послуг Вінницької міської ради, а у судовому засіданні розглянуто реєстраційну справу військової частини НОМЕР_1 у якій зазначаються відомості, що містять державну таємницю.

Відповідно до п. 1.4.4 наказу Служби безпеки України "Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю" від 12.08.2005 року № 440, державну таємницю становлять відомості про діючі або перспективні: бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) на мирний час (за винятком відомостей про дійсне найменування з`єднань, військових частин, установ (організацій) ЗС, військових навчальних закладів, а також їх місце розташування із зазначенням населених пунктів та географічних координат і їх підпорядкованості, відомостей про загальну штатну чисельність військовослужбовців за штатом мирного часу, озброєння та військову техніку, які надаються державам-учасницям відповідно до прийнятих Україною міжнародних зобов`язань за Договором про звичайні збройні сили в Європі, Віденським документом 2011 року про заходи зміцнення довіри та безпеки та Глобальним обміном воєнною інформацією, а також відомостей щодо військових навчальних закладів, квартирно-експлуатаційних органів, військових представництв, закладів культури та спортивних закладів).

Таким чином суду першої інстанції було відомо про наявність відомостей та даних про те що у реєстраційній справі військової частини НОМЕР_1 зазначено місце дислокації військової частини НОМЕР_1 та її підрозділів, що у свою чергу є інформацією, що становить державну таємницю.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до КАС України.

Відповідно до ст. 245 КАС суд у разі задоволення позову може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, чи прийняти рішення про інший спосіб захисту права, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав.

Разом з тим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. До того ж, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. З огляду наведеного положення слід зазначити, що не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, тільки тому, що заявники вважають, що начебто певні обставини впливають на їх правове становище.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до КАС України.

Однак, суд першої інстанції помилково у рішенні від 22 серпня 2018 року не вбачає порушених прав та законних інтересів військової частини НОМЕР_1 , ризиків розголошення державної таємниці відповідно до Закону України "Про державну таємницю".

22.05.2018 року, на виконання вимог розпорядження начальника Головного управління майна та ресурсів МО України з метою належної організації роботи щодо виключення відомостей про військову частину НОМЕР_1 з Єдиного державного реєстру на адресу Директора департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради було подано заяву про скасування внесеного виконкомом запису у СДР щодо реєстрації військової частини НОМЕР_1 . Листом Директора департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 20.04.2018 року № 04-00-011-17924 відмовлено у задоволенні прохання виключення військової частини НОМЕР_1 з СДР у зв`язку з тим що така дія не передбачена законом.

Таким чином необхідно зазначити що іншого способу звернення до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради у подібних випадках законом не передбачено. Отримавши відмову у задоволенні прохання про недопущення порушення Закону України "Про державну таємницю", військова частина НОМЕР_1 не має іншого шляху вирішення поставленого питання ніж як у спосіб звернутися до суду з адміністративним позовом.

Обираючи спосіб захисту порушеного права військовій частині НОМЕР_1 , слід виходити з того, що відповідно до приписів Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" однією з підстав для скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичну особу є ухвалення відповідного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Закону України "Про державну таємницю", Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №118 суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що позов може бути задоволено частково, а саме в частині зобов`язання Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, яка наділена відповідними законними повноваженнями, вчинити дії щодо виключення запису №1 004507 про військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому протиправності дій відповідача не вбачається, оскільки на момент реєстрації військової частини у 2006 року її реєстрація відбулась відповідно до діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Виходячи з обґрунтувань суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог, ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального, а тому наявні підстави для його скасування, оскільки виходячи з обставин встановлених судом, норм діючого законодавства України щодо вчинення реєстраційних дій стосовно юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, позивач не має іншого способу виконати вимоги законодавства та вирішити питання виключення відомостей про військову частину з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що становить державну таємницю, ніж як у судовому порядку.

Відповідно до статті 317 КАС України суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу і скасовує рішення або ухвалу суду, якщо визнає, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення вимог позивача.

Враховуючи обставини справи, вимоги ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із частковим задоволенням адміністративного позову без визнання дій відповідача неправомірними, судова колегія не вбачає підстав для вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України про скасування запису та зобов`язання вчинити дії- скасувати та прийняти нову постанову.

Зобов`язати Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради вчинити дії щодо виключення запису №1 004507 про військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 лютого 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Мацький Є.М.