Справа № 367/8936/17
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

07 лютого 2019 року м.Київ Справа № 367/8936/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д.,

при секретарі судового засідання Желевської О.О.,

за участю:

представників позивача - Бурчака О.В., Варухи А В.,

представник відповідача - не з"явився,

представників третьої особи - Нікітченої А.О., Шеховцов Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання про залишенння позову без розгляду в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "Споруда" до Державного реєстратора Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Савченко Анни Олександрівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИЙ ЕЛІТ ГРУП" про визнання протиправними дій та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "Споруда" з позовом до Державного реєстратора Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Савченко Анна Олександрівна, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИЙ ЕЛІТ ГРУП" та просить суд:

визнати протиправними дії державного реєстратора Савченко Анни Олександрівни, Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Київська обл., що виразилися у видачі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.09.2016, індексі номери: 31493278, 31494219, 31493845, які стали підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Будінвест Еліт Груп" на об'єкти нерухомого майна: реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 09, об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер :01:174:7564, площа: 0,5525 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), місце розташування: Київська обл., Ірпінська міська рада; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 09, об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер :01:174:7563, площа: 1,3 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), місце розташування: Київська обл., Ірпінська міська рада; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 09, об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер :01:174:7566, площа: 0,2 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), місце розташування: Київська обл., Ірпінська міська рада;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.09.2016 №31493278, прийняте державним реєстратором Савченко Анною Олександрівною, Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Київська обл., внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності №16500454 та запис про скасування відкриття розділу №09, внесені на підставі цього рішення;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.09.2016 №31494219, прийняте державним реєстратором Савченко Анною Олександрівною, Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Київська обл., внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності №16501297 та запис про скасування відкриття розділу №09, внесені на підставі цього рішення;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.09.2016 №31493845, прийняте державним реєстратором Савченко Анною Олександрівною, Виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Київська обл., внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності №16500843 та запис про скасування відкриття розділу №09, внесені на підставі цього рішення.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.08.2018 даний позов було передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2018 дану справу було передано на розгляд судді Головенка О.Д.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 30 КАС України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Цією ж статтею встановлено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються, у зв'язку з чим справу було прийнято до провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 справу прийнято до провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 15.01.2019.

15 січня 2019 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, разом з квитанцією від 15.01.2019 № про сплату судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

У судовому засіданні представники позивача просили прийняти до розгляду вказану заяву.

Представник відповідача до суду не з'явився, однак про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представники третьої особи проти прийняття вказаної заяви заперечували.

Судом було оглянуто подану заяву про уточнення позовних вимог та прийнято рішення про відмову у її прийнятті до розгляду, оскільки вказана заява по суті є заявою про збільшення позовних вимог, про що свідчить сплачений судовий збір, збільшення кількості відповідачів, третіх осіб та збільшення заявлених вимог.

Частиною 1 ст. 47 КАС України визначено, що крім прав та обов'язків, визначених у ст. 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні, суд роз'яснив позивачу, що ним було пропущено строк визначений ч. 1 ст. 47 КАС України подачі заяви про збільшення позовних вимог.

Також 15.01.2019 від представників третьої особи надійшло клопотання про залишення даного позову без розгляду, у зв'язку з тим, що Приватним підприємством "ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "Споруда" було пропущено строк звернення до суду.

У судовому засіданні представники третьої особи заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представники позивача проти задоволення клопотання заперечили та просили відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частина 1 ст. 121 КАС України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Під час розгляду справи у Ірпінському районному суді Київської області, позивачем було подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, однак дане клопотання попереднім судом по суті розглянуто не було, у зв'язку чим, суд вважає за можливе розглянути його разом з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду.

Так, частиною 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Під час розгляду клопотань, судом встановлено, що дана справа було відкрита ухвалою Ірпінського району суду Київської області від 02.01.2018 у порядку КАС України, у зв'язку з чим вважає за можливе застосовувати строки, що визначенні саме цим Кодексом.

Приватне підприємство "ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "Споруда" просить суд визнати протиправними дії державного реєстратора щодо видачі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.09.2016, а також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.09.2016.

Таким чином спірні дії та рішення приймались державним реєстратором у вересні 2016 року, однак до Іріпінського районного суду Київської області позивач звернувся в грудні 2017 року.

Як встановлено судом, 22.06.2016 позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про забезпечення доказів, відповідно до якої просив суд витребувати з Головного управління Держгеокадастру у Київській області завірені належним чином копії наказів про затвердження документації із землеустрою та/або про надання у власність земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Київській області, що містять відомості та інформацію (безкоштовно) про земельні ділянки та їх власників, користувачів, орендарів, у межах м. Ірпінь (згідно заявленого переліку); з Управління Держземагентства у м. Ірпінь завірені належним чином копії рішень, у тому числі оформлених у вигляді наказів, розпоряджень, що містять відомості та інформацію (безкоштовно) про земельні ділянки та їх власників, користувачів, орендарів (згідно заявленого переліку). Серед запитуваних документів позивачем зазначено і документи, які стосуються земельних ділянок з кадастровими номерами :01:174:7563, :01:174:7564, :01:174:7566.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.06.2016 у справі № 367/5051/16 заяву позивача про забезпечення доказів було задоволено.

11 серпня 2016 року позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та фізичних осіб про визнання недійсним та скасування наказів, свідоцтв про право власності та зобов'язання не чинити певні дії.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30.08.2016 у справі № 367/6232/16-ц позовну заяву повернуто позивачу.

Також 16.09.2016 позивач повторно звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та 28 фізичних осіб про визнання недійсним та скасування наказів, свідоцтв про право власності та зобов'язання не чинити певні дії.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04.10.2016 у справі № 367/7047/16-ц позовну заяву позивача також було повернуто.

Крім того, в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа № 367/8/17 за позовом Приватного підприємства "ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "Споруда" до третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИЙ ЕЛІТ ГРУП" та ОСОБА_7 про скасування свідоцтв на право власності.

В межах даної справи позивачем було подано клопотання про забезпечення позову разом з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 75696826, № 75696971, № 75601175 від 13.12.2016, які містять інформацію про спірні рішення.

З урахуванням вищевказаного суд вважає, що позивачу про спірні рішення стало відомо раніше у грудні 2016 року, однак до суду він звернувся лише 29.12.2017.

Також суд наголошує на тому, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2017 у справі № 367/7985/17 позов Приватного підприємства "ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "Споруда" з аналогічними позовними вимогами залишено без розгляду в порядку ст. 100 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), оскільки позов поданий 22.11.2017, тобто із порушенням встановленого строку.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який у цивільному та господарському судочинстві визначений як строк позовної давності, а в адміністративному строк звернення до суду.

Зокрема, у п. 570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії» Європейський Суд з прав людини визначив термін давності, як передбачене законом право порушника не піддаватися попередженню або суду після закінчення певного терміну після здійснення правопорушення. Як зазначив ЄСПЛ, строки давності, які характерні для національних правових систем Держав-учасниць, відповідають декільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності.

Аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини суд визначає особливості та критерії визначення строку таким, що порушений з поважних причин.

Так, поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим, а також поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об'єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин.

Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі та будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку.

Також необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів поважності пропуску строку звернення до суду, однак судом встановлено, що про спірні рішення йому стало відомо не пізніше, як за рік до звернення з позовною заявою до Ірпінського районного суду Київської області.

Враховуючи несвоєчасну реалізацію позивачем права на звернення до суду з адміністративним позовом та встановлення причин такими, що не є поважними, в розумінні 121 КАС України, суд вражає за можливе дану позову заяву залишити без розгляду.

Крім того, суд також вважає за можливе вказати, що предметом даного спору є визнання протиправними дії державного реєстратора щодо рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які стали підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Будінвест Еліт Груп" на об'єкти нерухомого майна: реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 09, об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер :01:174:7564, площа: 0,5525 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), місце розташування: Київська обл., Ірпінська міська рада; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 09, об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер :01:174:7563, площа: 1,3 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), місце розташування: Київська обл., Ірпінська міська рада; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 09, об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер :01:174:7566, площа: 0,2 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), місце розташування: Київська обл., Ірпінська міська рада, а також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про право власності.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом у порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції. При цьому, ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно-правовий характер, пов'язаність із сферою реалізації публічної влади.

Проте слід зазначити, що специфіку публічно-правового спору визначає не тільки його суб'єктний склад, а й підстави виникнення цього спору і тісно пов'язане з цим питання межі повноважень адміністративного суду.

На думку суду, спір у цій справі має очевидну приватно-правову природу, розв'язання якого неможливе без надання правової оцінки тому, хто є власником об'єкту нерухомого майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 зазначила, що скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності правочинів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких правочинів. Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження, а тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" ( рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Суд звертає увагу позивача, що даний спір, з огляду на його суб'єктний склад, відноситься до юрисдикції господарського суду і має бути вирішений на підставі норм цивільного і господарського законодавства за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Висновок про те, що спір, який має приватно-правову природу, не може бути розглянутий адміністративним судом, навіть за умови участі у ньому суб'єкта владних повноважень, відповідає також правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.03.2018 у справі № 461/14599/13-а, від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16.

Однак, виходячи з заявленого клопотання щодо залишення позовної заяви без розгляду та враховуючи, що дана справа була відкрита Ірпінським районним судом Київської області за правилами КАС України, на думку суду мають застосовуватись строки, визначенні ст. 122 КАС України.

Так, оскільки було встановлено порушення строків звернення до адміністративного суду, позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 240, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

Клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИЙ ЕЛІТ ГРУП" про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву Приватного підприємства ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР "Споруда" до Державного реєстратора Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Савченко Анна Олександрівна, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИЙ ЕЛІТ ГРУП" про визнання протиправними дій та скасування рішень - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасника справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 11 лютого 2019 р.