Справа № 826/15840/16
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Седика Д.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МД ЄВРОТРЕЙД» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення й картки, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МД ЄВРОТРЕЙД» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби (ДФС) про коригування митної вартості товарів від 03.03.2016 №100250001/2016/000011/2;

- - визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.03.2016 № 100250001/2016/0001, оформлену Київською міською митницею ДФС.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

- В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач стверджує, що товариство при митному оформленні товару надав недостовірні документа, а саме: в акті виконаних робіт №QNDLEG1601014B від 26 лютого 2016 року порт відправлення вантажу зазначений Янтьянь, а у всіх інших документах QNDGDAO. Тобто, на думку апелянта, рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби (ДФС) про коригування митної вартості товарів від 03.03.2016 № 100250001/2016/000011/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.03.2016 №100250001/2016/00017 прийняті правомірно, оскільки в документах містяться розбіжності щодо назв портів з якого був відправлений ватаж.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, 28 вересня 2015 року між LAIWU MAJESTRY FOOD CO., LTD (Китай) (за контрактом - продавець) та ТОВ "МД ЄВРОТРЕЙД" (за контрактом - покупець) укладено контракт № 28/09, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити та продати покупцю товар (імбир маринований) у кількості, асортименті та за ціною у відповідності до інвойсів щодо кожної конкретної поставки.

02 березня 2016 року в порядку електронного декларування позивачем подано до Київської міжрегіональної митниці ДФС митну декларацію № 100250001/2016/102756 з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, за контрактом від 28.09.2015 №28/09, а саме: імбир маринований з доданням оцту, рожевий, країна виробництва - СN. Торгівельна марка - JS. Виробник LAIWU MAJESTRY FOOD CO., LTD (Китай).

Також ТОВ "МД ЄВРОТРЕЙД" подано відповідачу документи на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару, а саме: міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) №0007689; контракт №28/09 від 28.08.2015; інвойс №WQ15044; коносамент; сертифікат про походження товару; копію митної декларації країни відправника; банківській платіжний документ, що стосується товару; банківській платіжний документ, що підтверджує вартість перевезення товару; пакувальний лист; договір про надання послуг митного брокера; контракт про перевезення; сертифікат про походження товару форми А.

У зв'язку із спрацюванням щодо митної декларації №100250001/2016/102756 критеріїв автоматизованої системи аналізу та управління ризиками Державної митної служби України за кодами: 101-1 витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених у встановленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів; 103-1 перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу ) та або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в САІС Держмитсдужби; 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 витребування документів, які підтверджують митну вартість товару; 107-3 - контроль правильності і класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, а декларантом не було надано банківські платіжні документи, які стосуються оцінюваного товару, декларанту було запропоновано (електронним повідомленням) надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: якщо рахунок сплачено: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару: інші платіжні документи та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (за наявності); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про перевезення оцінюваних товарів (відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 №984/21296); копію імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензування; каталоги, прайс-листи виробника товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією: інформацію біржових організацій про вартість товару чи сировини; інші документи для підтвердження мінної вартості товару (за бажанням декларанта).

Позивачем на вимогу контролюючого органу надано: документи, що містять відомості про перевезення вантажу; виписку з бухгалтерської документації (видаткові накладні); прайс-листи, каталоги, прейскуранти виробника товару; експертний висновок ТПП України; договори страхування.

За наслідками розгляду наданих документів Київською міською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 03.03.2016 №100250001/2016/000011/2, у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості та обраний метод її визначення не підтверджено документально, а саме:

1) наявні розбіжності у документах наданих до митниці, а саме, адреса, звідки була здійснена відправка вантажу зазначений Янтьянь, проте згідно всіх інших товаросупровідних документів, зазначений порт QINGDAO;

2) в наданому прайс-листі та інвойсі зазначено ціни за імбир рожевий наступного фасування 1.4 кг*10упак/ящ. у різному діапазоні: 6; 6; 7 дол. США за од. Жодних інших ознак, що дозволяють розрізнити продукт за ціною, не наведено;

3) у висновку експертної оцінки також не наведені умови, відповідно до яких ціни за упаковку імбиря, в тому числі за оцінюваною поставкою, відрізняються.

У зв'язку з коригуванням митної вартості товарів відповідач видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.03.2016 №100250001/2016/00017.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням та карткою відмови звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав достатню кількість документації, дані якої підтверджують ціну товару, а посилання на обґрунтованість сумнівів у достовірності та правильності обрахування заявленої митної вартості є безпідставним, оскільки зі змісту оскаржуваного рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів судом встановлено, що воно не містить наявної в митного органу інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Тому висновок Митниці щодо застосування резервного методу обчислення митної вартості товару є необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Згідно з приписами ч.3 ст. 53 МК України обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 57 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частини першої статті 58 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;м б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв'язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Зробивши оцінку доказів, наданих позивачем на спростування доводів органу доходів і зборів щодо неправильності визначення підприємством митної вартості, а саме: контракт від 28.09.2015 № 28/09, міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) № 0007689; контракт №28/09 від 28.08.2015; інвойс №WQ15044; коносамент; сертифікат про походження товару; копію митної декларації країни відправника; банківській платіжний документ, що стосується товару; банківській платіжний документ, що підтверджує вартість перевезення товару; пакувальний лист; договір про надання послуг митного брокера; контракт про перевезення; сертифікат про походження товару форми А, експертний висновок ТПП України, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для витребування у підприємства додаткових документів на підтвердження митної вартості товару у митного органу не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Як зазначає Верховний суд в постанові від 29 січня 2019 року у справі №815/6827/17 факт ненадання позивачем додатково затребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, подані до митного оформлення документи у сукупності дають змогу ідентифікувати спірні товарні партії та містять достатні відомості про складові їх митної вартості. Зазначені митним органом підстави для сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості є необґрунтованими.

Враховуючи, що позивачем відповідно до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи, та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації чи містять розбіжності, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 03.03.2016 № 100250001/2016/000011/2.

Послання апелянта на розбіжності щодо назв портів з якого був відправлений ватаж, є недоречними, так як дана обставина жодним чином не впливає на митну вартість товару.

В свою чергу, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому посилання апелянта на документальне не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою шостого (резервного) методу є протиправним.

Отже, відповідачем безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів та неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 03.03.2016 № 100250001/2016/000011/2, та як наслідок оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.03.2016 № 100250001/2016/0001.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: