Справа № 826/14438/17
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Епіцентр К» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 30.10.2017 № та № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно митних декларацій від 05.05.2015 №12513005/2015/543457, від 12.05.2016 №125130005/2016/545054, від 25.05.2016 №125160001/2017/80062, від 27.01.2017 №125160001/2017/800788 ТОВ «Епіцентр К» ввезено на митну територію України товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий».

Вказаний товар ТОВ «Епіцентр К» класифіковано за кодом 8515 11 00 00 УКТЗЕД та застосовано ставку ввізного мита 5 %.

В період 27.09.2017 по 04.10.2017 працівниками Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Епіцентр К» з питань правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 05.05.2015 №12513005/2015/543457, від 12.05.2016 №125130005/2016/545054, від 25.05.2016 №125160001/2017/80062, від 27.01.2017 №125160001/2017/800788.

За результатами перевірки складено акт від 10.10.2017 № н31/17/28-10-14-09/.

В ході перевірки виявлені та зафіксовані в акті від 10.10.2017 №н31/17/28-10-14-09/ порушення ТОВ «Епіцентр К» вимог:

- Закону України «Про митний тариф» від 19.09.2013 №584-VII, підпункту г) пункту 5 частини восьмої статті 257 МК України щодо невірної класифікації товарів (замість товарної підкатегорії 8516 79 70 00 - ставка ввізного мита 10 %, застосована товарна підкатегорія 8515 11 00 00 - ставка ввізного мита 5 %), що призвело до заниження податкового зобов'язання з ввізного мита на загальну суму 131 323, 51 грн;

- пункту 187.8 статті 187 та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (ПК України) щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість на суму ввізного мита, у зв'язку з чим занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 26 264, 70 грн.

Не погодившись із висновками акту перевірки від 10.10.2017 № н31/17/28-10-14-09/, позивач подав заперечення на вказаний акт, які листом відповідача № 55206/28-10-14-09-13 від 25.10.2017 залишено без задоволення.

30.10.2017 на підставі висновків акту перевірки від 10.10.2017 № н31/17/28-10-14-09/ відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено суму податкового зобов'язання ТОВ «Епіцентр К» за мито на товари, що ввозяться на територію України на 164154,39 грн, в тому числі на 131323,51 грн - за основним платежем та на 32830,88 грн за штрафними санкціями;

- № , яким збільшено суму податкового зобов'язання ТОВ «Епіцентр К» з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України, на суму 32833,88 грн, в тому числі на 26264,7 грн - за основним платежем та на 6566,18 грн за штрафними санкціями.

Позивач вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки відповідачем не доведено обґрунтованості висновків перевірки та правомірності оскаржуваних рішень, то оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 30.10.2017 № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, оскільки встановлено заниження ставки ввізного мита, що призвело до заниження податкового зобов'язання з ввізного мита.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянинові рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

В силу пункту 3 статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Пунктом 1 частини другої статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

В силу пункту 3 статті 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Згідно пункту 7 статті 345 МК України у разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушення митних правил або контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

У разі виявлення під час митного контролю або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (ч. 4 ст. 69 МК України).

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковим.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397), контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з цим Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Розділом ІІІ вказаного Порядку встановлено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до МК України.

Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом «а» абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом «б» абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами «б», «в» абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення виключно за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №808/1341/14.

Відповідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що під час митного оформлення позивачем товару «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий», жодних рішень про визначення коду товару не приймалось, будь-яких зауважень від митних органів не надходило, всі митні процедури були завершені і товар був випущений у вільний обіг.

Підставою для призначення перевірки позивача був викладений в листі ДФС України від 13.09.17 №24467/7/99-99-14-04-02-17 висновок про те, що товар «Пістолет електричний для клею» має класифікуватись за кодом 8516 79 70 00 УКТ ЗЕД. Вказаний висновок ґрунтується на інформації з мережі Інтернет щодо споживчих характеристик та принципу роботи товару «Пістолет електричний для клею» та підтверджується обов'язковою тарифною інформацією (ВТІ) митної адміністрації Німеччини від 06.02.2017 № DE21320/16-1, від 06.02.2017 № DE21321/16-1, від 19.12.2016 № DE24061/16-1, від 17.10.2016 № DE16905/16-1, від 11.07.2016 № DE12837/16-1.

Відповідно до частини восьмої статті 69 МК України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Тобто, зазначена інформація митної адміністрації Німеччини має інформаційний або довідковий характер, при цьому, відповідач не обґрунтував обов'язковості врахування такої інформації, в тому числі й позивачем під час митного оформлення товарів за митними деклараціями від 05.05.2015 № 12513005/2015/543457, від 12.05.2016 №125130005/2016/545054, від 25.05.2016 №125160001/2017/80062, від 27.01.2017 №125160001/2017/800788.

Отже, як вірно встановив суд першої інстанці, фактичною підставою для проведення вказаної перевірки ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» і, як наслідок, прийняття оскаржуваних рішень, слугувала зміна відповідачем підходів до класифікації товару «Пістолет електричний для клею».

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у разі якщо митні органи, приймаючи ВМД, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мали правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати документальної перевірки та на положення статті 351 МК України й підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 06.11.2012 у справі №21-330а12, від 05.03.2013 у справі №21-36а13, від 04.11.2014 у справі № 21-479а14 та від 28.04.2015 у справі № 21-157а15.

Також, колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Рисовський проти України» підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов'язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що в даному випадку не може йти мова про наявність обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, адже класифікація товарів за 8515 УКТ ЗЕД на момент митного оформлення товарів не вважалась порушенням. Фактично зміна відповідачем підходу до класифікації товару призводить до того, що законні на момент їх вчинення дії вважаються порушенням декларантом законодавства України за яке декларант повинен нести відповідальність, що є недопустимим.

Отже, вказана зміна відповідачем підходів до класифікації товару, раніше застосованих органами доходів і зборів, та застосування до позивача санкцій на цій підставі, є порушенням принципу «належного урядування».

Стосовно доводів апелянта про те, що товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» не є апаратом для паяння або зварювання, отже класифікацію цього товару віднесено у межі товарної позиції 8516 79 70 00 УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%), колегія суддів зазначає наступне.

З 01.01.2014 для класифікації товарів використовується УКТ ЗЕД, що побудована на основі версії ГС 2012 року і затверджена Законом України «Про Митний тариф України».

Класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами вивчення технічної документації, паспортних даних на товар, товаросупровідних документів, результатів лабораторних досліджень конкретного товару, інформації про товар, розміщеної у відкритому доступі мережі Інтернет.

Відповідно до Правила 1 Основних правил інтерпретації назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Згідно Правила 3 Основних правил інтерпретації у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Правило 4 Основних правил інтерпретації визначає, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

В силу Правила 6 Основних правил інтерпретації для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Колегія суддів, звертає увагу, що товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» конкретніше описується в товарній позиції 8515 УКТЗЕД машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання або без неї, електричні (включаючи з електричним нагрівом газу), лазерні або іншого світлового чи фотонного випромінювання, ультразвукові, електронно-променеві, магнітно-імпульсні або плазмодугові; електричні машини та апарати для гарячого напилення металів або металокераміки.

З інформації, наданої виробником товару щодо принципу роботи «клейового пістолета» вбачається, що технологія з'єднання предметів з використанням товару «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» є паянням, тобто формуванням з'єднання з міжатомними зв'язками шляхом нагрівання матеріалів, що монтуються, нижче за температуру їх плавлення, подальшого замочування їх розплавленим припаєм, затікання припаю в отвір між деталями з наступною його кристалізацією. З огляду на температуру полімерів, які використовується в товарі як припій, такий товар є апаратом для низькотемпературного паяння.

При цьому, в матеріалах справи наявний висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.04.2018 № 7449/18-54/7450/18-53, складений за результатами проведення судової товарознавчої експертизи та за змістом якого товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» відповідає таким характеристикам відповідно до УКТ ЗЕД:

- «Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя;

- Машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання або без неї, електричні (включаючи з електричним нагрівом газу), лазерні або іншого світлового чи фотонного випромінювання, ультразвукові, електронно- променеві, магнітно-імпульсні або плазмодугові; електричні машини та апарати для гарячого напилення металів або металокераміки: машини та апарати для низько-температурного або високотемпературного паяння: паяльники та пістолети паяльні для низькотемпературного паяння».

Отже, придбаний позивачем товар «Апарат для низькотемпературного паяння, пістолет термоклейовий 220В: GG005 пістолет клейовий» класифікується за товарною позицією 8515 УКТ ЗЕД, що спростовує доводи апелянта про віднесення такого товару до товарної позиції 8516 УКТ ЗЕД.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про протиправність прийняття Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 30.10.2017 № та № та наявність підстав для їх скасування

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 11.02.2019.