Справа № 320/707/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

13 лютого 2019 року м. Київ справа № 320/707/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

12 лютого 2019 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

У цей же день від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- заборонити слідчим і прокурорам у кримінальному провадженні №0000374 від 19 лютого 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, слідчим і прокурорам у кримінальному провадженні №0000028 від 5 січня 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України, іншим уповноваженим учасникам кримінальних проваджень, органам державної влади і місцевого самоврядування, їх службовим особам, будь-яким підприємствам, установам і організаціям та їх посадовим особам, або будь-яким іншим юридичним або фізичним особам вчиняти дії, що стосуються предмета позову, зокрема - передавати транспортний засіб MERCEDES-BENZ ML63, кузов НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та ключі від вказаного транспортного засобу будь-яким особам на час розгляду цієї адміністративної справи.

Вказану заяву обґрунтовано тим, що на період розгляду позовної заяви у цій справі невжиття заходів забезпечення позову може призвести до фактичного передання слідчими, прокурорами у кримінальному провадженні, або іншими уповноваженими особами автомобіля MERCEDES-BENZ ML63, кузов НОМЕР_3 та ключів від автомобіля громадянці ОСОБА_2 або іншим особам. У разі фактичного отримання транспортного засобу ОСОБА_2, яка згідно з проведеною реєстрацією транспортного засобу нібито є його власником, зможе безперешкодно не тільки володіти і користуватися автомобілем, але і розпорядитися ним шляхом продажу, знищення, розукомплектування тощо. Отже, передача транспортного засобу ОСОБА_2 або іншими особам до розгляду по суті позовної заяви у цій справі матиме незворотні наслідки та унеможливить поновлення порушених прав позивача.

Суддя, дослідивши наявні матеріали справи в частині заявленої заяви, встановив таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та позовну заяву з доданими документами судом встановлено, що 20 серпня 2018 р. до регіонального сервісного центру МВС в м. Києві надійшов лист начальника СВ Криворізького ВП ЕУ НП в Дніпропетровській області з проханням скасувати реєстраційну операцію з транспортним засобом MERCEDES-BENZ ML63, кузов НОМЕР_3, яка мала місце 16 листопада 2017 р. в ТСЦ № 8046 РСЦ МВС в м. Києві, на підставі висновку експерта № 28/1.1/349 від 3 серпня 2018 року, а також наступну реєстрацію транспортного засобу, вчинену 12 грудня 2017 року.

У подальшому листом було повідомлено, що у провадженні слідчого відділу Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000374 від 19 лютого 2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України.

Постановою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 від 5 січня 2018 р. матеріали досудового розслідування з провадження № 0000374 від 19 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, виділено в окреме провадження № 0000028 від 5 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України. Виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування направлено до Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві.

Під час досудового розслідування встановлено, що в грудні 2016 року ОСОБА_3, знаходячись на автомайданчику за адресою: бульвар Вечірній в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, шляхом обману заволодів транспортним засобом «Mercedes-benz ML63 2008 року випуску, vin-code НОМЕР_3, з реєстраційним номером НОМЕР_5, який належав потерпілій ОСОБА_2 чим завдав останній майнову шкоду на суму 600 000 гривень.

У подальшому громадянин ОСОБА_4 16 листопада 2017 року, знаходячись в ТСЦ 8046 за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе 104, використовуючи договір комісії №6200/17/003127 від 16 листопада 2017 року та акт технічного стану транспортного засобу №6200/17/003127 від 16 листопада 2017 року, які було укладено без участі власника ОСОБА_2, перереєстрував вищевказаний транспортний засіб на нового власника, яким став громадянин ОСОБА_5.

12 грудня 2017 року між ОСОБА_1, як покупцем, та ОСОБА_5, як продавцем було укладено договір купівлі-продажу вказаного автомобіля «Mercedes-benz ML63 2008 року випуску, vin-code НОМЕР_3 (договір №6200/17/003362, укладений ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ»), Того ж дня після виконання взаємних зобов'язань сторін щодо передачі покупцем на користь продавця грошових коштів, а продавцем на користь покупця - автомобіля, цей договір купівлі-продажу автомобіля став підставою для реєстрації транспортного засобу за іншим новим власником - ОСОБА_5.

6 вересня 2018 р. Регіональним сервісним центром МВС в м. Києві прийнято рішення

- «Висновок по результатам перевірки фактів, викладених у листі начальника СВ Криворізького ВП І У НП в Дніпропетровській області щодо скасування реєстраційної операції з транспортним засобом MERCEDES-BENZ ML63, кузов НОМЕР_3. яка мала місце 16 листопада 2017 р. в ТСЦ № 8046 РСЦ в м.Києві». Висновком вирішено направити його до територіального сервісного центру № 8046 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві для проведення реєстраційних операцій (скасування перереєстрації), зокрема, від 12 грудня 2017 року з транспортним засобом.

Відповідно до оскаржуваного висновку, зокрема, скасовано реєстрацію транспортного засобу за громадянином ОСОБА_1, проведену в ТСЦ №8046 12 грудня 2017 року, а також скасовано попередню реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_5, проведену 16 листопада 2017 року.

У грудні 2018 року автомобіль MERCEDES-BENZ ML63, кузов НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та ключі від автомобіля вилучено у ОСОБА_1 працівниками органів Національної поліції України на виконання ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року про арешт майна. Виконання ухвали покладено на слідчого, прокурора.

У відповідь на адвокатський запит РСЦ МВС в м. Києві листом № 31/26-47аз від 5 лютого 2019 р. повідомив наступне. 22 грудня 2018 року відбулася реєстрація транспортного засобу після скасування реєстрації в ТСЦ № 1243 РСЦ МВС в Дніпропетровській області, власник - ОСОБА_2.

5 лютого 2019 р. громадянка ОСОБА_2 звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про скасування арешту транспортного засобу та його повернення. Судове засідання у справі №216/773/18 з розгляду цього клопотання призначено на 15 лютого 2019 року.

Дослідивши вказані обставини, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (ч. 3 ст. 124 Конституції України).

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України).

Завданнями кримінального провадження відповідно до частини першої статті 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування визначено як стадію кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303, 314-316 КПК.

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6рп/2001 роз'яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Таким чином, слідчі та прокурори під час вчинення діянь, пов'язаних із досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, зокрема й при вирішенні питань щодо вчинення певних дій у кримінальних провадженнях, не здійснюють публічно-владних управлінських функцій, отже, оскарження таких діянь має відбуватися виключно за правилами, встановленими КПК України.

Аналогічну правову позицію наведено Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 30 травня 2018 р. в справі №813/1047/16, від 21 листопада 2018 р. в справі №826/2004/18.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У заяві про забезпечення позову заявник просить адміністративний суд заборонити слідчим і прокурорам у двох кримінальних провадженнях, іншим уповноваженим учасникам кримінальних проваджень, органам державної влади і місцевого самоврядування, їх службовим особам, будь-яким підприємствам, установам і організаціям та їх посадовим особам, або будь-яким іншим юридичним або фізичним особам вчиняти дії, що стосуються предмета позову - транспортного засобу MERCEDES-BENZ ML63, кузов НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та ключів від нього.

Як встановлено судом на підставі матеріалів, доданих до позову, саме на цей транспортний засіб ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року про арешт майна накладено арешт у кримінальному провадженні та заборонено володіння, розпорядження та користування цим транспортним засобом до закінчення досудового розслідування та судового провадження.

Відомості про скасування вказаної ухвали суду, про закінчення досудового розслідування та судового провадження у наданих заявником матеріалах відсутні.

Отже, судом встановлено, що заявник просить заборонити слідчим і прокурорам у кримінальних провадженнях № 0000374 від 19 лютого 2018 р. та №0000028 від 5 січня 2018 р. вчиняти будь-які дії, що стосуються предмету позову, на який накладено арешт іншим судом у кримінальному провадженні.

Фактично це означає, що заявник просить адміністративний суд заборонити передбачену законодавством діяльність органу досудового розслідування та виконання вимог рішення суду у справі про кримінальне правопорушення, що є неприпустимим, оскільки ці правовідносини не вирішуються за правилами адміністративного судочинства.

Зазначені у заяві дії безпосередньо пов'язані з виконанням ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2018 року про арешт майна та визначених цією ухвалою заборон.

Суд зазначає, що не має права втручатися в діяльність слідчих та прокурорів під час вчинення певних дій, які пов'язанні із досудовим розслідуванням в кримінальних провадженнях, що вирішуються за правилами кримінально-процесуального законодавства.

Суд зауважує, що заявник, подаючи до адміністративного суду заяву про забезпечення позову у цій адміністративній справі вказаного змісту, фактично в такий спосіб намагається спонукати інших суб'єктів правовідносин до невиконання вказаної вище ухвали суду від 20 вересня 2018 р. чи до порушення визначеної законодавством компетенції органів державної влади, правоохоронних органів та юрисдикції судів.

Оскільки юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України), то вирішення подібної заяви щодо забезпечення позову повинно здійснюватися в порядку, передбаченому КПК України. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150 - 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Журавель В.О.