Справа № 806/2607/16
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м.Житомир справа № 806/2607/16

категорія 10.4.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Кривенко Л.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - Шпаківського Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до начальника Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України (далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 20 грудня 2016 року, просить:

- визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - начальника Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України Шпаківського Л.Т. щодо відміни акту здачі-прийняття від позивача кімнати за адресою: АДРЕСА_1 , що перешкоджає отриманню ним житла згідно черги військової частини НОМЕР_1 (смт. Гуйва, Житомирської області);

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень - начальника Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України Шпаківського Л.Т. провести прийняття від позивача кімнати АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є військовим пенсіонером та починаючи з 29.07.1994 перебуває на квартирному обліку, оскільки службовим чи постійним житлом за рахунок Міністерства оборони він не забезпечений. Разом з тим, позивач відмічає, що під час проходження військової служби йому та членам його сім`ї в 2001 році було надано для проживання кімнату АДРЕСА_2 , в якій він проживав разом з сім`єю до 2010 року. Починаючи з травня 2010 року, після розірвання шлюбу з дружиною, в зазначеній кімнаті проживають його дружина та дочка, натомість ордер № 49 від 18.06.2010 року на вказане житло було виписано на ім`я позивача разом із сім`єю, не зважаючи на те, що на момент його видачі позивач був розлучений. У квітні 2016 року у зв`язку з тим, що підійшла черга позивача на отримання житла, останній звернувся до начальника Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України для здачі зазначеної кімнати. 12 вересня 2016 року позивач здав житло та знявся з реєстрації, про що відповідач видав йому довідку № 338 від 12.09.2016. Однак, за фактом видачі зазначеної довідки було проведено службове розслідування, в результаті якого довідка бува визнана безпідставно виданою та в подальшому була скасована.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі.

10 січня 2017 року до суду надійшло заперечення проти позову, в якому відповідач зазначив, що посилання позивача на протиправні дії начальника Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України Шпаківського Л.Т. щодо скасування виданої довідки про здачу житла від 12.09.2016 №338 є необґрунтованими, а позов не підлягає задоволенню. На підтвердження такої правової позиції відповідач вказав, що 16 вересня 2016 року на підставі наказу начальника КЕВ м.Житомира №171 від 16.09.2016 було проведено службове розслідування по факту видачі довідки №338 від 12.09.2016 про здачу житла ОСОБА_1 та встановлено, що відповідач перевищив межі владних повноважень щодо прийняття кімнати, яка фактично здана не була. В свою чергу військовою прокуратурою Житомирського гарнізону було вивчено зазначені матеріали службового розслідування та встановлено, що видача відповідачем вищезазначеної довідки є передумовою корупційним проявам та у подальшому порушує Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині забезпечення військовослужбовців житлом, оскільки зазначена довідка є підставою для незаконного отримання позивачем другого житла. З огляду на зазначене довідку відповідачем було скасовано (а.с.38-39).

Ухвалою суду від 12 травня 2017 року провадження у справі № 806/2607/16 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії було зупинено - до набрання законної сили рішення Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/998/17 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомира Міністерства Оборони України, Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно - експлуатаційної частини району Міністерства Оборони України про визнання права на отримання житла.

Ухвалою від 26 грудня 2018 року провадження в адміністративній справі №806/2607/16 було поновлено та призначено судове засідання на 21 січня 2019 року.

21 січня 2019 року до суду з`явились позивач та відповідача. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі. В свою чергу відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у запереченні на позовну заяву.

Суд, розглянувши позовну заяву та заперечення на неї, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними у матеріалах справи та дослідженими доказами, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

Частиною 1 статі 12 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон 2011-XII) визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках.

Відповідно до ч. 3 та ч. 9 статі 12 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 або продовжили військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", жилі приміщення надаються позачергово за рахунок військових формувань за місцем проходження військової служби. При цьому для військовослужбовців, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 зазначеного Закону, до часу перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зараховується час перебування на такому обліку за місцем проживання до прийняття на військову службу за контрактом.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 29 липня 1994 року ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом командира 8 армійського корпусу (по особовому складу) від 13 грудня 2012 року № 57-ПМ командира ремонтного взводу польового вузла зв`язку, старшого прапорщика ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас на підставі пункту «в» (за віком) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.12.2012 № 285 прапорщика ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення починаючи з 27.12.2012 (а.с.13). З наказу вбачається, що службовим або постійним житлом за рахунок Міністерства оборони України на момент звільнення зі служби позивач забезпечений не був.

На момент виникнення спірних правовідносин, організація обліку військовослужбовців Збройних Сил України та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних Силах України, організація забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України, а також осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, а також порядок надання жилої площі в гуртожитках врегульовані Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 р. за № 24/20337 (далі Інструкція № 737).

Згідно з пунктом 1.2. Інструкції № 737 - організація забезпечення військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, і членів їх сімей жилими приміщеннями полягає у визначенні повноважень посадових осіб Міністерства оборони України і Збройних Сил України, прав і обов`язків військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, членів їх сімей під час вирішення житлових питань.

Пунктом 1.3. Інструкції № 737 визначено, що забезпечення жилими приміщеннями здійснюється, зокрема, шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби; надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам Збройних Сил України.

Організація надання жилої площі в гуртожитках військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Міністерства оборони України визначенні в розділі V Інструкції № 737.

Відповідно до п. 5.1., 5.2 Інструкції № 737 гуртожитки призначені для тимчасового проживання курсантів (слухачів) і військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і перебувають у шлюбі, та офіцерського складу під час навчання у військових навчальних закладах МО України або проходження ними військової служби.

Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети житлові будинки, казарми та інші будівлі, які мають бути зареєстровані у виконавчому органі сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районній державній адміністрації.

Жила площа в гуртожитках надається військовослужбовцям на час проходження служби в цьому населеному пункті рішенням квартирно-експлуатаційних відділів чи квартирно-експлуатаційних частин (районів) (далі - КЕВ (КЕЧ) району за клопотанням командира військової частини.

Для прийняття рішення про надання жилої площі в гуртожитку командиром (начальником) військової частини подається клопотання начальнику КЕВ (КЕЧ) району на підставі рапорту про надання жилої площі в гуртожитку (додаток 22), зареєстрованого в журналі реєстрації рапортів військовослужбовців щодо надання жилої площі в гуртожитках і місць у спеціально пристосованих казармах та заяв працівників щодо надання жилої площі в гуртожитках, який ведеться у військовій частині представником житлової комісії.

Згідно з п. 5.3. Інструкції № 737 на підставі рішення про надання жилого приміщення КЕВ (КЕЧ) району видає військовослужбовцю (працівнику) спеціальний ордер на жилу площу в гуртожитку (далі - спеціальний ордер), який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

Спеціальний ордер вручається військовослужбовцю (працівнику), на ім`я якого він виданий. Під час одержання спеціального ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) усіх осіб, включених до спеціального ордера, з відміткою про зняття з реєстрації за попереднім місцем проживання та реєстрацію за місцем служби (роботи).

Під час вселення в надане жиле приміщення військовослужбовець (працівник) здає спеціальний ордер до КЕВ (КЕЧ) району або навчального закладу, у віданні (на балансі) якого перебуває цей гуртожиток.

Судом встановлено, що в період з 2001 року по травень 2010 року ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 проживав у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з прийняттям рішення Житомирської міської ради № 106 від 12.02.2009, яким гуртожитку по АДРЕСА_2 було надано статус житлового будинку, ОСОБА_1 з сім`єю (дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 ) було видано ордер від 18.06.2010 №49 на право зайняття жилого приміщення, зокрема, кімнати АДРЕСА_3 , в якій він разом із сім`єю проживав, починаючи з 2001 року (а.с.14).

19 травня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 19.05.2010 (а.с.17).

Зі змісту позовної заяви встановлено, що з моменту розлучення по теперішній час в кімнаті АДРЕСА_3 мешкає дружина позивача з донькою, натомість сам позивач в цій кімнаті фактично не проживає.

Не дивлячись на те, що на момент видачі ордеру на право зайняття жилого приміщення від 18.06.2010 №49 шлюб між позивачем та його дружиною було розірвано, ордер був виданий на право зайняття жилого приміщення позивачу разом з сім`єю дружиною та дитиною. Правомірність та відповідність вищезазначеного ордеру від 18.06.2010 №49 норма чинного законодавства встановлена рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 25.04.2018 у справі № 296/998/17, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 14.11.2018, а тому дана обставина не підлягає доказуванню при розгляді адміністративної справи № 806/2607/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції № 737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11).

В квітні 2016 року підійшла черга позивача на отримання житла, а тому ОСОБА_1 звернувся до начальника Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України із відповідною заявою, в якій просив прийняти від нього кімнату АДРЕСА_3 та надати йому акту здачі-прийняття кімнати та довідку про здачу кімнати.

Водночас, з п. 4.6. Інструкції № 737 вбачається, що для оформлення документів на видачу ордера представник житлової комісії подає до КЕВ (КЕЧ) району перший примірник облікової справи (додаток 7), у якій повинні знаходитися такі документи, зокрема, довідка (додаток 4) про здавання жилого приміщення з усіх місць попереднього проходження служби на території України (крім тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження) військовослужбовцем чи особою, звільненими з військової служби.

Відповідно до п. 5.8. Інструкції № 737 військовослужбовець або особа, звільнені з військової служби, та члени їх сімей зобов`язані у двотижневий строк звільнити займане ними жиле приміщення в гуртожитку в разі надання службового жилого приміщення, отримання жилого приміщення для постійного проживання, придбання в межах гарнізону жилого приміщення для постійного проживання або вибуття для виконання службових обов`язків за кордон разом із членами сім`ї.

Пунктом 5.9. Інструкції № 737 визначено, що начальник КЕВ (КЕЧ) району або керівник навчального закладу зобов`язаний прийняти жиле приміщення в гуртожитку за актом приймання-передавання, до якого додаються дефектний акт (за потреби) та довідка про оплату комунальних послуг.

Особи, які вибувають з гуртожитку, зобов`язані здати все майно, що надавалося їм у користування. У разі нездачі зазначеного майна, його псування, пошкодження жилих та інших приміщень, меблів, обладнання, інвентарю той, хто вибуває з гуртожитку, відшкодовує заподіяну шкоду в установленому законодавством порядку.

Після цього військовослужбовцю видається довідка про здачу жилого приміщення у КЕВ (КЕЧ) району та робляться відповідні записи в обох примірниках Карток обліку.

Судом встановлено, що комісією Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України було проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 на предмет приймання вищевказаної квартири від ОСОБА_1 та встановлено, що в квартирі проживають його колишня дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 . У зв`язку з цим комісією було зроблено висновок про неможливість прийняття від ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_3 , про що було складено акт від 05.08.2016 (а.с.18).

В подальшому, згідно з актом прийому передачі квартири АДРЕСА_3 від 12.09.2016 вищезазначена квартира АДРЕСА_2 була передана від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (а.с.19).

12 вересня 2016 року начальником Будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району Шпаківським Л.Т. було видано ОСОБА_1 довідку №338 від 12.09.2016 про те, що він здав АДРЕСА_3 (а.с.20).

Позивач знявся з місця реєстрації у зазначеній кімнаті 12 вересня 2016 року, що підтверджується відповідним штампом у паспорті ОСОБА_1 (а.с.7-8).

В подальшому, на підставі наказу №171 від 16.09.2016 «Про проведення службового розслідування» та на підставі рапорту начальника житлової групи працівника ЗС України ОСОБА_5 , інспектором з обліку та розподілу житлової площі працівником ЗС України Канарською Я.П. було проведено службове розслідування за фактом видачі ОСОБА_1 довідки Будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району від 12.09.2016 № 338 про здачу кімнати АДРЕСА_3 . За результатами проведеного розслідування було встановлено, що начальник Будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району ОСОБА_6 не розібрався в ситуації що склалася, без погодження з начальником житлової групи КЕВ м. Житомир, вчинив дисциплінарний проступок, а саме перевищив свої повноваження надав довідку про здачу кімнати, яка фактично здана не була (а.с.73-74).

У зв`язку з цим, начальником квартино-експлуатаційного відділу міста Житомир було видано наказ від 27.10.2016 № 206, яким скасовано як видану безпідставно довідку № 338 від 12.09.2016, видану начальником Будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району, про здачу ОСОБА_1 кімнати АДРЕСА_3 . Крім того, зазначеним наказом начальнику Будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району ОСОБА_6 за безпідставну видачу зазначеної довідки було оголошено догану (а.с.75-76).

Як вже було зазначено судом, відповідно до пункту 5.9. Інструкції № 737 начальник КЕВ (КЕЧ) району або керівник навчального закладу зобов`язаний прийняти жиле приміщення в гуртожитку за актом приймання-передавання, до якого додаються дефектний акт (за потреби) та довідка про оплату комунальних послуг. Після цього військовослужбовцю видається довідка про здачу жилого приміщення у КЕВ (КЕЧ) району.

Водночас суд зауважує, що з аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що довідка про здачу житлового приміщення є документом, що засвідчує факт здачі квартирним органам Міністерства оборони України житлового приміщення, яке було надано для проживання військовослужбовцю та членам його сім`ї. Видача зазначеної довідки здійснюється на підставі документів (в даному випадку таким документом є актом комісійного обстеження), що свідчать про фактичну здачу військовослужбовцем зазначеного житлового приміщення.

Натомість, судом було безспірно встановлено, що на момент здачі ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_3 в ній проживали члени його сім`ї: колишня дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 . Вказані обставини були зафіксовані комісією Будинкоуправління № 3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України в акті комісійного обстеження від 05.08.2016 та зроблено висновок про неможливість прийняття від ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_3 , про що було складено акт від 05.08.2016 (а.с.18).

Зазначений акт комісійного обстеження на даний момент є чинним, ніким не скасований та не оскаржений в судовому порядку.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що квартира позивачем в порядку, визначеному Інструкцією № 737, здана не була, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України та наявними у матеріалах справи доведено правомірність свої дій, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 . Ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Начальника Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України (вул. Авіаційна, 57, смт.Озерне, Житомирський район Житомирська область, 12443) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Е.Черняхович

Повне судове рішення складене 11 лютого 2019 року