Справа № 460/2716/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2019 року м. Рівне №460/2716/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Лавренчук Тетяна Віталіївна, Дорощук Микола Костянтинович,

відповідача: представник Юхименко Тетяна Валентинівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "МАР-СОФ"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мар-Соф» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.10.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в розмірі 1661744грн. 00коп. за основним платежем та 415436грн. 00коп. штрафних санкцій, всього 2077180грн. 00коп.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у 2017-2018 роках товариство здійснювало господарські операції з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 На момент здійснення господарських операцій вказані особи були суб'єктами підприємницької діяльності, відомості про які наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Окрім перевірки потенційних контрагентів за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснив перевірку вказаних юридичних осіб і за загальнодоступними базами даних податкового органу. Так, на офіційному сайті ДФС України в інформації з реєстрів «Дані про взяття на облік платників податків» та «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера» щодо вищевказаних фізичних осіб-підприємців була наявна інформація про їх перебування на податковому обліку. Також, належність контрагентів перевірено шляхом пошуку у Єдиному державному реєстрі судових рішень будь-яких згадок про вказаних фізичних осіб-підприємців, а також шляхом здійснення пошуку за їх ідентифікаційними кодами на час здійснення господарських операцій не було виявлено ніяких судових рішень, які б стосувалися неналежної поведінки цих суб'єктів підприємницької діяльності. На даний час в ЄРСР також відсутні будь-які рішення щодо таких осіб. Отже, позивач використавши всі надані чинним законодавством та державними органами України можливості для перевірки своїх контрагентів зміг отримати про них інформацію з якої вбачалося те, що вони є належним чином зареєстрованими суб'єктами господарювання і жодних перешкод для укладення з ними договорів та здійснення господарської діяльності немає. Господарські операції позивача з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 були реальними та оформлені всіма, визначеними чинним законодавством України, документами, які в повній мірі надані перевіряючим під час перевірки, та які були належним чином описані ними у акті перевірки. Вважає, що позивач має право на відображення таких операцій у бухгалтерському та податковому обліку. Податковим органом у акті перевірки не вказано відомостей про те, що перевіряючими було встановлено факт визнання недійсними у судовому порядку правочинів між позивачем та вищевказаними підприємцями, а відповідно, з огляду на статтю 204 Цивільного кодексу України такі правочини є правомірними. Зазначає, що відсутність відомостей щодо наявності у вищевказаних підприємців найманих працівників, а також відсутність у податкового органу податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку не є свідченням нереальності господарських операцій з поставки товарів. Враховуючи викладене, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Представники позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримали з наведених у ньому підстав, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що ГУ ДФС у Рівненській області проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Мар-Соф» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 20.05.2016 по 30.06.2018, про що складено Акт перевірки від 26.09.2018 №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2. Під час перевірки встановлено, що ТОВ «Мар-Соф» здійснювало документальне оформлення поставки деревного вугілля на суму 8847366грн. в тому числі за 2017 рік на суму 3464892грн, за І квартал 2018 року на суму 2865988грн., за ІІ квартал 2018 року на суму 2516486грн. від фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 При цьому, факт реальності поставки саме від даних контрагентів згідно з представленими до перевірки документами не підтверджується. До перевірки не надано документів щодо зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження товару, складські документи, що не дає можливості податковому органу встановити джерело походження товару, придбання якого задокументовано видатковими накладними, виписаними від імені вищевказаних фізичних осіб-підприємців, які крім того, не мають дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, не мають найманих працівників та не являються платниками екологічного податку, що вказує на неможливість виготовлення ними такого товару. Сукупність таких ознак вказує на неможливість факту поставки деревного вугілля саме від зазначених фізичних осіб-підприємців, а укладені між ними та ТОВ «Мар-Соф» договори не опосередковувалися реальним виконанням операції, яка становить їх предмет. Фактично ТОВ «Мар-Соф» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій і складено первинні документи всупереч нормам чинного законодавства. Представник відповідача зазначає, що до перевірки йму не було представлено документів на підтвердження якості товару, згаданих в Інструкціях №П-6 та №П-7, а також документів, типові форми яких затверджені Інструкцією №130 та наказом Мінстатистики №193. Зазначає, що перевіркою встановлено нереальність господарських операцій з поставки деревного вугілля контрагентами для ТОВ «Мар-Соф» у зв'язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та відповідно, нереальність їх одержання ТОВ «Мар-Соф» саме у вказаних фізичних осіб-підприємців, встановлено лише документальне оформлення нереальних господарських операцій при складанні первинних документів та їх відображенні в регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності. При цьому зазначає, що під час перевірки був встановлений факт використання у господарській діяльності деревного вугілля та його реалізації, ідентичного задекларованому, що на думку податкового органу, є свідченням набуття останнього платником податку у власність без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання, а отже, є безоплатно отримані, а тому є доходом в розумінні п.5 П(С)БО 15 «Доходи».

На підставі викладеного, представник відповідача вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним та просила відмовити в задоволенні позову повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 04.02.2019.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що поданий позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на наступне.

На підставі наказів Головного управління ДФС у Рівненській області від 13.08.2018 №2147, від 12.09.2018 №2308 проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мар-Соф» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 20.05.2016 по 30.06.2018, за результатами якої складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Мар-Соф», код за ЄДРПОУ - НОМЕР_2, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 20.05.2016р. по 30.06.2018р.» №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2 від 26.09.2018 (далі іменується - Акт перевірки №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2) (а.с. 23-87, том 1).

Платником податків подані до фіскального органу письмові Заперечення на Акт перевірки №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2 (а.с. 144-147, том 1).

На підставі Акта перевірки №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2 фіскальним органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.10.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в розмірі 1661744грн. 00коп. за основним платежем та 415436грн. 00коп. штрафних санкцій, всього 2077180грн. 00коп. (далі - податкове повідомлення-рішення №) (а.с. 20, том 1).

Актом перевірки №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2 встановлено порушення платником податків підпункту п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1 п.134.1 ст.134 розд. ІІІ Податкового кодексу України із змінами та доповненнями (далі іменується - ПК України), п.5,8, 21 П(С)БО 15 «Дохід», п.5 П(С)БО 11 «Зобов'язання», ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», п.2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 за №168/704 в результаті чого донараховано податок на прибуток на загальну суму 1661744грн. в т.ч. за 2016 на суму 11546грн., за 2017 на суму 658232грн., за І квартал 2018 на суму 530439грн., за ІІ квартал 2018 на суму 461527грн.

Висновки фіскального органу ґрунтуються на результатах перевірки взаємовідносин позивача з контрагентами фізичними особами-підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 щодо поставки ними товарно-матеріальних цінностей, а саме деревного вугілля (далі - ТМЦ) за договорами поставки.

В Акті перевірки №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2 вказано, що ТМЦ не моли бути поставлені позивачу, оскільки: контрагенти не отримували дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; не мають найманих працівників, не є платниками екологічного податку, не здійснювали виплат на користь інших суб'єктів господарювання; не можливо підтвердити фактичний рух товару від контрагента оскільки не надано документів щодо зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, інвентаризаційні описи; можливості виготовлення деревного вугілля; укладені між позивачем та контрагентами договори не опосередковувалися реальним виконанням операцій, які становили їх предмет.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №996-ХІV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч.1 ст.9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі - Положення) первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням викладеного, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, вставлений Законом №996-ХІV, при цьому до уваги беруться лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Отже, беручи до уваги викладені правові норми, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток необхідно з'ясовувати, зокрема, наступні обставини: фактичне вчинення операцій з придбання товарів, що пов'язані з рухом та зміною зобов'язань чи власного капіталу; належне оформлення платником податків відповідних первинних бухгалтерських документів; фактична можливість виконання умов правочинів їх сторонами; оцінка наданих позивачем до перевірки та суду первинних документів, зокрема, щодо належного їх оформлення (форма, зміст, зазначення необхідних реквізитів) (постанова Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 819/426/16).

Щодо взаємовідносин ТОВ «Мар-Соф» з контрагентом ФОП ОСОБА_4, судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Мар-Соф» (Покупець) та ФОП ОСОБА_4 (Постачальник) укладено Договір поставки №2706/2018-5 від 27.06.2018 (а.с. 3-4, том 3) та специфікацію до нього №1-2706 від 27.06.2018, в якій місцем передачі товару визначено с. Городня. Між сторонами правочину оформлено накладну №2706 від 27.06.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,055т, загальною вартістю 137430грн. 80коп.

Видаткова накладна підписана представниками сторін Договору поставки №2706/2018-5 від 27.06.2018: від постачальника - ФОП ОСОБА_4, від покупця - директор ТОВ «Мар-Соф» Лаврук О.М.

Оплата ТМЦ здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №578 від 09.07.2018 на суму 100000грн. 00коп. та №579 від 10.07.2018 на суму 37430грн. 80коп. (а.с. 6, 7 том 3).

Судом встановлено, що перевезення ТМЦ з місць поставки здійснювалося за рахунок позивача. Суду надано акт надання послуг №50 від 16.07.2018 на надання послуг транспортного перевезення по маршруту смт. Городня, м. Бородняка (Україна) - Mlynarze (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Транзитавто Плюс» (а.с. 8 том 3).

Щодо взаємовідносин ТОВ «Мар-Соф» з контрагентом ФОП ОСОБА_5, судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Мар-Соф» (Покупець) та ФОП ОСОБА_5 (Постачальник) укладено Договір поставки №25/10-1т від 25.10.2017 (а.с. 151-152 том 2) до якого сторонами було підписано специфікації №2-2510/1 від 25.10.2017, в якій місцем передачі товару визначено с.Будки-Сновидовицькі, №1-2510 від 25.10.2017, в якій місцем передачі товару визначено с.Бородянка, №3-3010 від 30.10.2017, в якій місцем передачі товару визначено с.Будки-Сновидовицькі, №5-0911/1 від 09.11.2017, в якій місцем передачі товару визначено с.Бородянка, №4-0911 від 09.11.2017, в якій місцем передачі товару визначено с.Бородянка, №6-0612 від 06.12.2017, в якій місцем передачі товару визначено с.Бородянка, №7-0612/1 від 06.12.2017, в якій місцем передачі товару визначено смт.Рокитне. Також було укладено Договір поставки №0301/2018-1 від 03.01.2018 (а.с. 154 том 2) до якого сторонами було підписано специфікації №1-1 від 03.01.2018, в якій місцем передачі товару визначено смт.Рокитне, №2-2 від 05.01.2018, в якій місцем передачі товару визначено смт.Рокитне, №6-6 від 16.02.2018, в якій місцем передачі товару визначено с.Бородянка, №7-7 від 27.03.2018, в якій місцем передачі товару визначено с.Замглай, №8-8 від 30.03.2018, в якій місцем передачі товару визначено смт.Рокитне, №9-9 від 04.04.2018, в якій місцем передачі товару визначено с.Городня, №10-1605 від 16.05.2018, в якій місцем передачі товару визначено с.Сосниця.

Між сторонами правочинів було оформлено накладні: №2510/1 від 25.10.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 17,14т, загальною вартістю 129407грн. 00коп., №2510 від 25.10.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 17,1т, загальною вартістю 128250грн. 00коп., №3010 від 30.10.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,5т, загальною вартістю 142450грн. 00коп., №0911 від 09.11.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 20,28т, загальною вартістю 148044грн. 00коп., №0911/1 від 09.11.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,15т, загальною вартістю 134310грн. 00коп., №0612/1 від 06.12.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 21т, загальною вартістю 159600грн. 00коп., №0612 від 06.12.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 17,2т, загальною вартістю 127280грн. 00коп., №0712 від 07.12.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 20,4т, загальною вартістю 155040грн. 00коп., №1 від 03.01.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 19,2т, загальною вартістю 153600грн. 00коп., №2 від 05.01.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,27т, загальною вартістю 146160грн 00коп., №3 від 12.01.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 22,1т, загальною вартістю 190060грн. 00коп., №5 від 26.01.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,62т, загальною вартістю 136284грн. 00коп., №6 від 16.02.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,4т, загальною вартістю 128576грн 00коп., №4 від 18.01.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 15,4т, загальною вартістю 126896грн 00коп., №7 від 27.03.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,8т, загальною вартістю 142632грн. 00коп., №8 від 30.03.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 9,32т, загальною вартістю 79126грн. 80коп., №9 від 04.04.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,26т, загальною вартістю 153384грн. 00коп., №1605 від 16.05.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 19,72т, загальною вартістю 167620грн. 00коп. (а.с. 157-170, том 2).

Всі накладні підписані представниками сторін: від постачальника - ФОП ОСОБА_5, від покупця - директор ТОВ «Мар-Соф» Лаврук О.М.

Оплата ТМЦ здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №1041 від 25.10.2017 на суму 128250грн. 00коп., №1044 від 26.10.2017 на суму 129407грн. 00коп., №1054 від 31.10.2017 на суму 142450грн. 00коп., №1106 від 10.11.2017 на суму 134310грн. 00коп., №1094 від 09.11.2017 на суму 50000грн.00коп., №1105 від 10.11.2017 на суму 98044грн.00коп., №1189 від 07.12.2017 на суму 127280грн.00коп., №1190 від 07.12.2017 на суму 159600грн.00коп., №1198 від 07.12.2017 на суму 155040грн. 00коп., №15 від 04.01.2018 на суму 100000грн. 00коп., №16 від 04.01.2018 на суму 60000грн. 00коп., №19 від 05.01.2018 на суму 30000грн. 00коп., №37 від 09.01.2018 на суму 53600грн. 00коп., №38 від 09.01.2018 на суму 56160грн. 00коп., №52 від 12.01.2018 на суму 100000грн. 00коп., №69 від 16.01.2018 на суму 90060грн. 00коп., №79 від 18.01.2018 на суму 126896грн. 00коп., №111 від 26.01.2018 на суму 136284грн. 00коп., №199 від 19.02.2018 на суму 128576грн. 00коп., №311 від 26.03.2018 на суму 246210грн. 00коп., №328 від 04.04.2018 на суму 129161грн. 00коп., №443 від 16.05.2018 на суму 167391грн. 80коп. (а.с. 181, том 2).

Судом встановлено, що перевезення ТМЦ з місць поставки здійснювалося за рахунок позивача. Суду надано: акт надання послуг №500 від 30.10.2017 на надання транспортно-експедиційних послуг по маршруту с.Будки-Сновидовицькі (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_16, акт надання послуг №499 від 30.10.2017 на надання транспортно-експедиційних послуг по маршруту Бородянка (Україна) - Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_16, акт надання послуг №2366 від 06.11.2017 на надання транспортних послуг по маршруту с.Будки-Сновидовицькі (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ПП «Глобус-Транс», акт надання послуг №507 від 14.11.2017 на надання транспортно-експедиційних послуг по маршруту с.Бородянка (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_16, акт виконаних робіт №332 від 15.11.2017 на надання транспортних послуг по маршруту с.Бородянка (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_17, акт здачі-прийняття виконаних робіт №70 від 12.12.2017 на транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажу за маршрутом с.Бородянка (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_18, акт здачі-прийняття виконаних робіт №69 від 12.12.2017 на транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажу за маршрутом смт.Рокитне - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_18, акт надання послуг №32 від 14.12.2017 на надання послуг транспортних послуг по маршруту с.Будки-Сновидовицькі (Україна) - м.Млинарж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Транзитавто Плюс», акт надання послуг №1 від 09.01.2018 на надання послуг транспортних послуг по маршруту с.Будки-Сновидовицькі (Україна) - м.Млинарж (Польща), акт надання послуг №79 від 15.01.2018 на надання послуг міжнародних транспортних перевезень по маршруту Рокитне (Україна) - м.Млинарзе (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_19, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Транзитавто Плюс», акт надання послуг №79 від 15.01.2018 на надання послуг міжнародних транспортних перевезень по маршруту Рокитне (Україна) - м.Млинарзе (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_19, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №159 від 22.01.2018 на надання транспортно-експедиційних послуг за маршрутом перевезення по маршруту Бородянка (Україна) - м.Млинарзе (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_13, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №14 від 30.01.2018 на надання послуг транспортного перевезення по маршруту Городня (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_20, акт надання послуг №5 від 05.02.2018 на надання послуг міжнародних транспортних перевезень по маршруту Рокитне (Україна) - м.Млинарзе (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Транзитавто Плюс», акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №165 від 22.02.2018 на надання транспортно-експедиційних послуг за маршрутом перевезення по маршруту Забуяннє (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_13, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №43 від 03.04.2018 на надання послуг транспортного перевезення по маршруту Замглай (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_20, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЛЮ-0000053 від 04.04.2018 на надання послуг транспортного перевезення по маршруту Рокитне (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_21, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №47 від 10.04.2018 на надання послуг транспортного перевезення по маршруту Городня (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_20, акт виконаних робіт №128 від 19.05.2018 на надання послуг транспортного перевезення по маршруту с.Сосниця (Україна) - м.Млинаж (Польща), складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_17

Громадянин ОСОБА_5 допитаний судом в якості свідка та пояснив, що будучи фізичною особою-підприємцем мав господарські відносини з ТОВ «Мар-Соф», а зокрема, здійснював поставку деревного вугілля як придбаного у інших суб'єктів господарювання, так і вироблену ним, оскільки він є також виробником деревного вугілля та має з 30.06.2015 року дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, який є безстроковим та чинним на даний час. На підтвердження чого надав суду копію дозволу №-4 від 30.06.2015, виданий Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації (а.с.171-172 том 4). Повідомив, що виробничі потужності були у нього у власності як у фізичної особи і знаходилися в селі Забуяння Київської області, що недалеко від місця поставки ТМЦ, а саме с.Бородянки, що ж до товару, який він не виробляв самостійно, то він придбавав його у інших фізичних осіб-підприємців.

Відтак, суд дійшов висновку, що на стор.7 Акту перевірки №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2 міститься інформація, яка не відповідає дійсності в частині зазначення про те, що ФОП ОСОБА_5 не отримував дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а також того, що операції поставки ТМЦ вказаним суб'єктом господарювання не опосередковувалися реальним рухом активів.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Мар-Соф» з контрагентом ФОП ОСОБА_6, судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Мар-Соф» (Покупець) та ФОП ОСОБА_6 (Постачальник) укладено Договір поставки №01/11-1 від 01.11.2017 (а.с. 3-4, том 2) до якого сторонами було підписано специфікації №1-1 від 01.11.2017, в якій місцем передачі товару визначено м.Острог, №2-21 від 09.11.2017, в якій місцем передачі товару визначено м.Острог, та Договір поставки №1501/2018-4 від 15.01.2018 (а.с. 5-6, том 2) до якого сторонами було підписано специфікації №1-1 від 27.01.2018, в якій місцем передачі товару визначено м.Острожець, №2-2 від 07.02.2018, в якій місцем передачі товару визначено м.Острог, №3-3 від 19.06.2018, в якій місцем передачі товару визначено с.Н.Любомирка.

Між сторонами правочинів було оформлено накладні: №1 від 01.11.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 20,74т, загальною вартістю 159698грн. 00коп., №2 від 09.11.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 19,3т, загальною вартістю 145715грн. 00коп., №1 від 27.01.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,165т, загальною вартістю 154402грн. 50коп., №2 від 07.02.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 20,28т, загальною вартістю 166296грн. 00коп., №3 від 19.06.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 17,01т, загальною вартістю 150878грн. 70коп. (а.с. 7-9, том 2).

Всі накладні підписані представниками сторін: від постачальника - ФОП ОСОБА_6, від покупця - директор ТОВ «Мар-Соф» Лаврук О.М.

Оплата ТМЦ здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №1057 від 01.11.2017 на суму 159698грн.00коп., №1104 від 10.11.2017 на суму 145715грн.00коп., №118 від 29.01.2018 на суму 154402грн.50коп., №154 від 07.02.2018 на суму 166296грн.00коп., №526 від 20.06.2018 на суму 70000грн.00коп., №536 від 21.06.2018 на суму 80878грн.70коп. (а.с. 13-15, том 2).

Судом встановлено, що перевезення ТМЦ з місць поставки здійснювалося за рахунок позивача. Суду надано акти виконаних робіт по перевезенню вантажів від 07.11.2017 №VN-00386, від 16.11.2017 № VN-00403, від 01.02.2018 №VN-000016, від 13.02.2018 № VN-000050, складені між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Вітан», акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЛЮ-000116 від 22.06.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_21

Громадянка ОСОБА_6 допитана судом в якості свідка, пояснила, що як фізична особа-підприємець здійснювала поставки деревного вугілля для ТОВ «Мар-Соф». Зазначила, що не є виробником такого товару, а здійснювала лише продаж такого товару, при цьому повідомила суду у яких суб'єктів підприємницької діяльності вона придбавала деревне вугілля, яке в подальшому продавала для ТОВ «Мар-Соф». Зазначила, що до кількості та якості товару, який вона продавала, у ТОВ «Мар-Соф» жодних претензій не було.

Стосовно взаємовідносин ТОВ «Мар-Соф» з контрагентом ФОП ОСОБА_22, то судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Мар-Соф» (Покупець) та ФОП ОСОБА_22 (Постачальник) укладено Договір поставки №18/09-1 від 18.09.2017 (а.с. 96-97, том 2) до якого сторонами було підписано специфікації №1-1909 від 19.09.2017, в якій місцем передачі товару визначено с.Чудель, №2-1210 від 13.10.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Чудель, та Договір поставки №1001/2018-1 від 10.01.2018 (а.с. 98-99, том 2) до якого сторонами було підписано специфікації №1-1 від 10.01.2018, в якій місцем передачі товару визначено с.Чудель, №2-2 від 12.03.2018, в якій місцем передачі товару визначено с.Чудель, №3-3 від 02.05.2018 в якій місцем передачі товару визначено с.Чудель.

Між сторонами правочинів було оформлено накладні: №1909 від 19.09.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 15,62т, загальною вартістю 109340грн.00коп., №1310 від 13.10.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 11,66т, загальною вартістю 81620грн.00коп., №1 від 10.01.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 21,94т, загальною вартістю 162356грн.00коп., №2 від 12.03.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,7т, загальною вартістю 136940грн.00коп., №3 від 02.05.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,94т, загальною вартістю 159096грн. 00коп. (а.с. 100-102 том 2).

Всі накладні підписані представниками сторін: від постачальника - ФОП ОСОБА_22, від покупця - директор ТОВ «Мар-Соф» Лаврук О.М.

Оплата ТМЦ здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №916 від 19.09.2017 на суму 109340грн.00коп., №1007 від 18.10.2017 на суму 81620грн.00коп., №48 від 11.01.2018 на суму 162356грн.00коп., №279 від 16.03.2018 на суму 136940грн.00коп., №401 від 04.05.2018 на суму 159096грн.00коп. (а.с. 105-107 том 2).

Судом встановлено, що перевезення ТМЦ з місця поставки здійснювалося за рахунок позивача. Суду надано акт надання послуг по міжнародним транспортним послугам №2331 від 25.09.2017 складений між ТОВ «Мар-Соф» та ПП «Транс-Атлас», акт виконаних робіт по перевезенню вантажів №VN-0000375 від 20.10.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Вітан», акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №8 від 15.01.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_23, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №60 від 14.03.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ПП «Босна», акт надання послуг №0705 від 07.05.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_14

Громадянин ОСОБА_22 допитаний судом в якості свідка та пояснив, що як фізична особа-підприємець здійснював поставки деревного вугілля для ТОВ «Мар-Соф». Зазначив, що деревне вугілля, яке продавав для позивача частково виготовляв сам, а частину придбавав у інших суб'єктів господарювання. Зазначив, що має виробничі потужності та земельну ділянку, стосовно дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами повідомив, що на час господарських операцій він у нього не був оформлений, але за це його було притягнуто до відповідальності та накладено штраф, який він в повній мірі сплатив, наразі здійснює оформлення дозвільних документів. Повідомив, що до кількості та якості товару, який він продавав, у ТОВ «Мар-Соф» жодних претензій не було.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Мар-Соф» з ФОП ОСОБА_8, то судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Мар-Соф» (Покупець) та ФОП ОСОБА_8 (Постачальник) укладено Договір поставки №2603/2018-1 від 26.03.2018 (а.с. 37-38 том 2) до якого сторонами було підписано специфікації №1-1 від 30.03.2018 в якій місцем передачі товару визначено с.Щитинь, №2 від 13.04.2018 в якій місцем передачі товару визначено с.Будки-Сновидовицькі, №3 від 03.05.2018 в якій місцем передачі товару визначено с.Будки-Сновидовицькі, №4 від 10.05.2018 в якій місцем передачі товару визначено с.Будки-Сновидовицькі, №3-2905 від 29.05.2018 в якій місцем передачі товару визначено с.Будки-Сновидовицькі.

Між сторонами правочинів було оформлено накладні: №1 від 30.03.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 21,39т, загальною вартістю 181815грн.00коп., №13/04/2018-01 від 13.04.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 19,66т, загальною вартістю 167110грн.00коп., №03/05/2018-01 від 03.05.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,78т, загальною вартістю 159630грн.00коп., №10/05/2018-01 від 10.05.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 20,251т, загальною вартістю 172133грн.50коп., №11/05-2018-01 від 11.05.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 17,04т, загальною вартістю 144840грн.00коп., №29/05/2018-01 від 29.05.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 5,883т, загальною вартістю 50005грн.50коп. (а.с. 39-42 том 2).

Всі накладні підписані представниками сторін: від постачальника - ФОП ОСОБА_8, від покупця - директор ТОВ «Мар-Соф» Лаврук О.М.

Оплата ТМЦ здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №318 від 29.03.2018 на суму170000грн.00коп., №323 від 02.04.2018 на суму 11815грн. 00коп., №347 від 06.04.2018 на суму 178500грн.00коп., №372 від 18.04.2018 на суму 20000грн.00коп., №397 від 03.05.2018 на суму 100000грн.00коп., №422 від 07.05.2018 на суму 161500грн.00коп., №432 від 11.05.2018 на суму 160000грн.00коп., №445 від 16.05.2018 на суму 23713грн. 50коп., №456 від 21.05.2018 на суму 50000грн. 00коп., №522 від 15.06.2018 на суму 5грн. 50коп. (а.с. 43-48 том 2).

Судом встановлено, що перевезення ТМЦ з місця поставки здійснювалося за рахунок позивача. Суду надано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №77 від 06.04.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_23, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЛЮ-0000080 від 15.05.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_21, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №104 від 14.05.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_23, акт надання послуг №34 від 09.05.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Транзитавто плюс», акт надання послуг №37 від 30.05.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Транзитавто плюс», акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЛЮ-0000062 від 19.04.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_21

Громадянин ОСОБА_8 допитаний судом в якості свідка та пояснив, що як фізична особа-підприємець здійснював продаж деревного вугілля для ТОВ «Мар-Соф». Зазначив, що всю інформацію та копії документів щодо таких операцій, а також джерел походження товару ним було надано на запит податкового органу, після чого інших запитів від податкового органу до нього не надходило.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Мар-Соф» з ФОП ОСОБА_9, то судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Мар-Соф» (Покупець) та ФОП ОСОБА_9 (Постачальник) укладено Договір поставки №1109/2017-1 від 11.09.2017 (а.с. 68-69 том 3) до якого сторонами було підписано специфікації №1-1509 від 11.09.17 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк, №2-1010 від 10.10.17 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк, №3-0311 від 03.11.17 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк, та Договір поставки №0201/2018-5 від 02.01.18 (а.с. 70-71 том 3) до якого сторонами було підписано специфікації №1-0201 від 02.01.18 в якій місцем передачі товару визначено смт.Дубровиця, №1-1 від 12.01.18 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк, №3-3 від 27.01.18 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк, №4-4 від 27.02.18 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк, №5-5 від 30.03.18 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк, №6-6 від 27.04.18 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк, №7-7 від 18.05.18 в якій місцем передачі товару визначено смт.Дубровиця, №8-8 від 26.05.18 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк, №9-9 від 14.06.18 в якій місцем передачі товару визначено с.Висоцьк.

Між сторонами правочинів було оформлено накладні: №1509 від 15.09.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 21,96т, загальною вартістю 155696грн.40коп., №1010 від 10.10.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,84т, загальною вартістю 131880грн.00коп., №0311 від 03.11.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 22,7т, загальною вартістю 158900грн.00коп., №0201 від 02.01.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 19,82т, загальною вартістю 146668грн.00коп., №1 від 12.01.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 20,58т, загальною вартістю 152292грн.00коп., №3 від 26.01.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,3т, загальною вартістю 127140грн.00коп., №4 від 27.02.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 22,54т, загальною вартістю 184828грн.00коп., №5 від 30.03.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 22,06т, загальною вартістю 172068грн.00коп., №6 від 27.04.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 20т, загальною вартістю 155232грн.00коп., №7 від 18.05.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,999т, загальною вартістю 142791грн.60коп., №8 від 26.05.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 19,78т, загальною вартістю 166152грн.00коп., №9 від 14.06.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,42т, загальною вартістю 160254грн.00коп. (а.с. 72-77 том 3).

Всі накладні підписані представниками сторін: від постачальника - ФОП ОСОБА_9, від покупця - директор ТОВ «Мар-Соф» Лаврук О.М.

Оплата ТМЦ здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №906 від 15.09.17 на суму 125696грн.40коп., №927 від 21.09.17 на суму 30000грн.00коп., №987 від 10.10.17 на суму 101880грн. 00коп., №1047 від 27.10.17 на суму 30000грн.00коп., №1073 від 06.11.17 на суму 158900грн.00коп., №9 від 04.01.18 на суму 146668грн.00коп., №66 від 15.01.18 на суму 152292грн.00коп., №116 від 29.01.18 на суму 127140грн.00коп., №230 від 01.03.18 на суму 184828грн.00коп., №327 від 04.04.18 на суму 70000грн.00коп., №353 від 11.04.18 на суму 102068грн.00коп., №400 від 03.05.18 на суму 155232грн.00коп., №454 від 21.05.18 на суму 142791грн.60коп., №475 від 30.05.18 на суму 166152грн.00коп., №530 від 21.06.18 на суму 160254грн.00коп. (а.с. 82-89 том 3).

Судом встановлено, що перевезення ТМЦ з місця поставки здійснювалося за рахунок позивача. Суду надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЛЮ-000111 від 16.06.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_21, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №М-0000004 від 31.05.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Меркурій-Україна», акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЛЮ-0000084 від 22.05.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_21, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЛЮ-0000071 від 02.05.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_21, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №46 від 05.04.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_20, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №46 від 01.03.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_23, акт надання послуг №8 від 31.01.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_24, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №12 від 16.01.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_23, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №7 від 05.01.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ПП «Босна», акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №М-0000098 від 30.11.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Меркурій-Україна», акт надання послуг №2462 від 12.10.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ПП «Транс-Атлас», акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №М-0000079 від 30.09.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Меркурій-Україна».

Громадянин ОСОБА_9 допитаний судом в якості свідка, пояснив, що він як фізична особа-підприємець здійснював продаж деревного вугілля для ТОВ «Мар-Соф». Зазначив, що скуповував деревне вугілля у інших фізичних осіб-підприємців і перепродавав для ТОВ «Мар-Соф». Зазначив, що до кількості та якості товару, який він продавав, у покупця претензій не було, а якість перевірялася шляхом надання покупцю зразків продукції для перевірки.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Мар-Соф» з ФОП ОСОБА_12, то судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Мар-Соф» (Покупець) та ФОП ОСОБА_12 (Постачальник) укладено Договір поставки №26/09-1 від 26.09.2017 (а.с. 129-130 том 2) до якого сторонами було підписано специфікації №1-2609 від 26.09.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Полянь, №2-2610 від 26.10.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Полянь, №3-1411 від 14.11.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Полянь.

Між сторонами правочинів було оформлено накладні: №2609 від 26.09.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 13,54т, загальною вартістю 94780грн.00коп., №1411 від 14.11.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 15,54т, загальною вартістю 101010грн.00коп., №2610 від 26.10.2017 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 15,6т, загальною вартістю 109200грн.00коп. (а.с. 131-132 том 2).

Всі накладні підписані представниками сторін: від постачальника - ФОП ОСОБА_12, від покупця - директор ТОВ «Мар-Соф» Лаврук О.М.

Оплата ТМЦ здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №938 від 27.09.2017 на суму 94780грн.00коп., №954 від 03.10.2017 на суму 30000грн.00коп., №1018 від 20.10.2017 на суму 30000грн.00коп., №1023 від 23.10.2017 на суму 40000грн.00коп., №1048 від 27.10.2017 на суму 9200грн.00коп., №1121 від 14.11.2017 на суму 101010грн.00коп. (а.с. 135-137 том 2).

Судом встановлено, що перевезення ТМЦ з місця поставки здійснювалося за рахунок позивача. Суду надано акт надання послуг №2011 від 20.11.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_14, акт надання послуг №3010 від 30.10.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_14, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №207 від 02.10.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ПП «Босна».

Щодо взаємовідносин ТОВ «Мар-Соф» з ФОП ОСОБА_10, то судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Мар-Соф» (Покупець) та ФОП ОСОБА_10 (Постачальник) укладено Договір поставки №29/09-1 від 29.09.2017 (а.с. 12-13 том 3) до якого сторонами було підписано специфікації №1-1 від 29.09.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Сокиричі, №2-2 від 06.10.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Сокиричі, №3-3 від 20.10.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Сокиричі, №4-4 від 03.11.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Сокиричі, №5-5 від 06.11.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Сокиричі, №6-6 від 09.11.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Сокиричі, №7-7 від 10.11.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Сокиричі, №8-8 від 14.11.2017 в якій місцем передачі товару визначено с.Сокиричі. Крім того, укладено Договір поставки №0501/2018-1 від 05.01.2018 (а.с. 14-15 том 3).

Між сторонами правочинів було оформлено накладні: №1 від 29.09.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 19,37т, загальною вартістю 148761грн.60коп., №2 від 06.10.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,88т, загальною вартістю 128288грн.00коп., №3 від 20.10.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,43т, загальною вартістю 141911грн.00коп., №4 від 03.11.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 17,76т, загальною вартістю 132489грн.60коп., №5 від 06.11.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,36т, загальною вартістю 120409грн.60коп., №6 від 09.11.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,39т, загальною вартістю 139764грн.00коп., №7 від 10.11.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,38т, загальною вартістю 139688грн.00коп., №8 від 14.11.17 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 18,6т, загальною вартістю 141360грн.00коп., №1 від 05.01.18 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 20,21т, загальною вартістю 177848грн.00коп. (а.с. 16-20 том 3).

Всі накладні підписані представниками сторін: від постачальника - ФОП ОСОБА_10, від покупця - директор ТОВ «Мар-Соф» Лаврук О.М.

Оплата ТМЦ здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №1034 від 25.10.2017 на суму 128288грн.00коп., №1037 від 25.10.2017 на суму 141911грн.00коп., №1107 від 10.11.2017 на суму 132489грн. 60коп., №1110 від 10.11.2017 на суму 120409грн.00коп., №1143 від 22.11.2017 на суму 139764грн.00коп., №1146 від 22.11.2017 на суму 139688грн.00коп., №1147 від 22.11.2017 на суму 141360грн.00коп., №60 від 15.01.18 на суму 177848грн.00коп., №983 від 10.10.17 на суму 148761грн.60коп. (а.с. 25-29 том 3).

Громадянин ОСОБА_10 допитаний судом в якості свідка, пояснив, що він як фізична особа-підприємець здійснював придбання деревного вугілля дрібними партіями у інших суб'єктів господарювання та продавав оптовими партіями для ТОВ «Мар-Соф». Зазначив, що окрім того, що є підприємцем також працює у дошкільному навчальному закладі оператором котельні, але у зв'язку із специфікою роботи в основному працював у нічні години, тому вдень мав можливість займатися підприємницькою діяльністю.

Судом встановлено, що перевезення ТМЦ з місця поставки здійснювалося за рахунок позивача. Суду надано акт надання послуг №2 від 13.01.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_25, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ПП-000057 від 20.11.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_26, акт надання послуг №65 від 14.11.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_19, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ПП-054 від 15.11.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_26, акт надання послуг №2755 від 13.11.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ПП «Транс-Атлас», акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ПП-052 від 09.11.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_26, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ПП-0044 від 26.10.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_26, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ПП-0036 від 12.10.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_26, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №135 від 04.10.2017, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_23

Стосовно взаємовідносин ТОВ «Мар-Соф» з ФОП ОСОБА_11, то судом встановлено наступне. Між ТОВ «Мар-Соф» (Покупець) та ФОП ОСОБА_11 (Постачальник) укладено Договір поставки №2505/2018-1 від 25.05.2018 (а.с. 74-75 том 2) до якого сторонами було підписано специфікації №1-2905 від 29.05.2018 в якій місцем передачі товару визначено с.Будки-Сновидовицькі, №2 від 27.06.2018 в якій місцем передачі товару визначено м.Шостка, №3 від 27.06.2018 в якій місцем передачі товару визначено смт.Зарічне.

Між сторонами правочинів було оформлено накладні: №29/05/2018-01 від 29.05.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 12,617т, загальною вартістю 107244грн.50коп., №27/06/2018-01 від 27.06.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 16,56т, загальною вартістю 146721грн.60коп., №27/06/2018-02 від 27.06.2018 на поставку товару - деревного вугілля, в кількості 19,86т, загальною вартістю 175959грн. 60коп. (а.с. 76-78 том 2).

Всі накладні підписані представниками сторін: від постачальника - ФОП ОСОБА_11, від покупця - директор ТОВ «Мар-Соф» Лаврук О.М.

Оплата ТМЦ здійснена позивачем у безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №472 від 25.05.2018 на суму 120000грн.00коп., №474 від 29.05.2018 на суму 70000грн.00коп., №509 від 11.06.2018 на суму 150000грн.00коп., №518 від 14.06.2018 на суму 70000грн.00коп., №539 від 22.06.2018 на суму 130000грн.00коп. (а.с. 79-81 том 2).

Судом встановлено, що перевезення ТМЦ з місця поставки здійснювалося за рахунок позивача. Суду надано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №148 від 07.07.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ФОП ОСОБА_23, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-318053 від 04.07.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Вант» ЛТД, акт надання послуг №37 від 30.05.2018, складений між ТОВ «Мар-Соф» та ТОВ «Транзитавто плюс».

Громадянин ОСОБА_11 допитаний судом в якості свідка, підтвердив, що він як фізична особа-підприємець здійснював продаж деревного вугілля для ТОВ «Мар-Соф» на підставі укладених з ним договорів поставки. Зазначив, що товар, який ним продавався для позивача, був придбаний у інших суб'єктів господарювання. Для визначення якості товару, відбирав зразки, які передавав для покупця, які його задовольнили, щодо ціни повідомив, що вона була договірна.

Фіскальним органом в Акті перевірки №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2 описано такі ознаки нереальності господарських операцій позивача з вищевказаними фізичними особами-підприємцями, як відсутність найманих працівників, а також відсутність виплат доходів на користь інших суб'єктів підприємницької діяльності та відсутність отриманих постачальниками дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Щодо такої ознаки нереальності господарських операцій як відсутність у контрагентів позивача найманих працівників, то суд зазначає, що відсутність у контрагентів трудових ресурсів не є достатньою підставою для визнання операцій нереальними (висновки Постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №810/2689/17).

Зокрема, слід відмітити, що з матеріалів справи вбачається, що предметом господарських відносин позивача з його контрагентами були саме операції поставки, а як показали свідки, допитані в ході судового розгляду справи, в більшості випадків зміст їх діяльності полягав у перепродажу товару, що по своїй суті є посередницькою діяльністю, в силу специфіки якої, вона не потребує залучення значної кількості найманих осіб для її здійснення.

З приводу ж відсутності отриманих постачальниками дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, то суд зазначає, що як вбачається з ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, отримується суб'єктами господарювання, що здійснюють діяльність пов'язану з використанням стаціонарних джерел, з яких надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин. Як пояснили суду свідки ОСОБА_11, ОСОБА_27, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, вони не здійснювали діяльності по виробництву деревного вугілля, а лише його перепродаж. В силу приписів законодавства суд констатує, що діяльність з продажу товарів не потребує отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а тому вимога щодо наявності таких дозволів на підтвердження реальності господарських операцій поставки товару є такою, що не відповідає законодавству.

Суд критично оцінює твердження податкового органу, викладене на сторінці 7 Акту перевірки щодо відсутності у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, оскільки останнім було надано суду свідчення з яких вбачається, що ним було отримано такий дозвіл у 2015 році і він є діючим на даний час, на підтвердження чого ним було надано суду копію такого дозволу. Отже, матеріалами справи не спростовано такого факту.

Слід звернути увагу, що контроль за наявністю або відсутністю контрагентами платника податків дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не є предметом документальної планової перевірки ТОВ «Мар-Соф» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, більше того, такий контроль віднесено до повноважень іншого державного органу, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Крім того, суд зазначає що позивач, як платник податків не несе та не може нести відповідальності у вигляді позбавлення права на формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, за можливі порушенням норм законодавства його контрагентами. Отримання чи неотримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами є питанням виключно до таких осіб, а не до їх контрагентів.

Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб та дотримання ними дозвільних процедур у їх господарській діяльності.

Отже, висновки фіскального органу про відсутність реального походження вказаного товару є безпідставними та необґрунтованими, такими, які зроблені без дослідження всіх необхідних документів, зокрема, в ході перевірки ТОВ «Мар-Соф» податковим органом не направлялося запитів щодо проведення зустрічних звірок з питань підтвердження отриманих від платника податків відомостей стосовно відносин з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (сторінка 3 Акту перевірки №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2).

Крім того, суд наголошує, що відомості з баз даних ДФС, на підставі яких зроблений висновок про відсутність реального походження товарів, можуть слугувати лише підставою для проведення перевірки таких платників податків у встановленому законодавством порядку. Наявність відповідної інформації у вказаному програмному забезпеченні фіскального органу безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обов'язків платників податків, тобто не породжує правових наслідків.

Будь-яке автоматизоване співставлення, отримання даних з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального законодавства, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема, задекларованих податкових зобов'язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов'язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватися належними. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 у справі №811/2154/13-а.

Твердження контролюючого органу про не надання під час перевірки документів, що засвідчують якість товару, що, на думку перевіряючих, унеможливлює встановлення походження товару, спростовується тим, що документи, які посвідчують якість товару не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів. А тому навіть їх відсутність не має вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок.

Щодо твердження відповідача відносно того, що до перевірки не представлені документи, визначені Інструкцією про порядок прийняття продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю та кількістю (постанови Держарбітража при Раді Міністрів СРСР №П-6 від 15.06.1965 та №П-7 від 25.04.1966), то слід зазначити, що у договорах поставки ТОВ «Мар-Соф» з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 - відсутнє посилання на застосування сторонами таких правочинів до своїх правовідносин вищевказаних інструкцій.

Поміж тим суд звертає увагу, що в силу п.3 ч.1 ст.3 та ст.627 ЦК України, гарантується свобода договору, та врегулювали порядок приймання-передачі товару без застосування до своїх відносин інструкцій №П-6 та №П-7.

Стосовно посилання фіскального органу на відсутність у позивача документів, складених у відповідності до вимог Інструкції про складання типових форм обліку та списання запасів бюджетних установ, затверджених наказом Державного казначейства України 18.12.2000 №130, то суд враховує, що такий акт не може бути застосований до позивача, оскільки зазначена інструкція стосується бюджетних установ, до яких позивач не належить, у зв'язку із чим, вимога щодо ведення ТОВ «Мар-Соф» та надання до перевірки документів, складених відповідно до типових форм обліку, а зокрема, книги складського обліку (ф.З-9), є протиправною.

Суд констатує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Мар-Соф» було понесено реальні витрати у зв'язку із придбанням деревного вугілля у фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, розрахунки з якими здійснювалися виключно у безготівковому порядку. Зважаючи на вказане, а також відсутність доказів, які б спростовували реальність витрат ТОВ «Мар-Соф» у зв'язку з придбанням товарів, суд відхиляє доводи фіскального органу щодо наявності ознак нереальності господарських операцій між позивачем та його вищенаведеними контрагентами.

Таким чином, позиція відповідача щодо нереальності вказаних операцій позивача з фізичними особами-підприємцями та відсутності реального джерела походження товарів не підтверджена доказами і спростована дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідків.

Досліджуючи питання щодо використання позивачем придбаних у контрагентів ТМЦ у власній господарській діяльності, судом встановлено наступне.

Необхідність поставки ТМЦ - деревного вугілля, обумовлена виконанням ТОВ «Мар-Соф» зобов'язань перед польським підприємством "Grill-Impex Spolka Z Organiczona Odpowiedzialnoscia Spolka Komandytowa" (Poland, Mlynarze) за Контрактом №0104/2017 від 04.01.2017 (а.с. 138-139 том 3).

Так, в ході виконання такого контракту позивачем було поставлено нерезиденту придбане у вищевказаних фізичних осіб-підприємців деревне вугілля, що підтверджено наявними в матеріалах справи та дослідженими судом вантажно-митними деклараціями UA205040/2018/016322,UA205040/2018/003156,UA205040/2018/002139,UA205040/2017/018611,UA205040/2017/018032,UA205040/2018/008345,UA205040/2018/009578,UA205040/2018/011616,UA205040/2018/012258,UA205040/2018/012455,UA205040/2018/014047,UA205040/2018/014047,UA205040/2018/017121,UA205040/2018/017543,UA205040/2018/011253,UA205040/2018/006178,UA205040/2018/000459,UA205040/2017/016748,UA205040/2017/014561,UA205040/2017/019044,UA205040/2017/017601,UA205040/2017/015128,UA205040/2018/012902,UA205040/2018/008814,UA205040/2018/008366,UA205040/2018/008336,UA205040/2018/004175,UA205040/2018/001919,UA205040/2018/001218,UA205040/2018/000776,UA205040/2018/002393,UA205040/2018/000362,UA205040/2017/020739, UA205040/2017/020653, UA205040/2017/020617, UA205040/2017/018652,UA205040/2017/018653,UA205040/2017/017953,UA205040/2017/017550,UA205040/2017/017392,UA205040/2018/018272,UA205040/2018/000364,UA205040/2017/019036,UA205040/2017/018799,UA205040/2017/018654,UA205040/2017/018406,UA205040/2017/018148,UA205040/2017/017169,UA205040/2017/016098,UA205040/2017/015510,UA205040/2017/014265,UA205040/2017/016236,UA205040/2017/018269,UA205040/2018/000042,UA205040/2018/000804,UA205040/2018/002089,UA205040/2018/005080,UA205040/2018/008349,UA205040/2018/011045,UA205040/2018/013130,UA205040/2018/013962,ВМД UA205040/2018/015744, а також міжнародними товарно-транспортними накладними від 01.11.2017р., від 09.11.2017р., від 26.01.2018р. №000903, від 07.02.2018р. №000906, від 19.06.2018р. №000046, від 30.03.2018р., 11.05.2018р. №000035, від 11.05.2018р. №000809, від 03.05.2018р №0003710, від 29.05.2018р., від 16.04.2018р. №000027, від 03.07.2018р. №000810, від 27.06.2018р. №068062, від 29.05.2018р., від 02.05.2018р. №001003, від 12.03.2018р. №001201, від 10.01.2018р., від 13.10.2017р., від 19.09.2017р. №012881, від 14.11.2017р., від 26.10.2017р., від 26.09.2017р., від 16.05.2018р., від 04.04.2018р., від 30.03.2018р. №000025, від 27.03.2018р., від 16.02.2018р. №000601, від 26.01.2018р. №063301, від 18.01.2018р. №000600, від 12.01.2018р., від 05.01.2018р. №063364, від 03.001.2018р. №0003716, від 07.12.2017р. №0003701, від 06.12.2017р. №164462, від 06.12.2017р. №001411, від 09.11.2017р., від 09.11.2017р., від 30.10.2017р., від 25.10.2017р., від 25.10.2017р. №104022, 06.07.2018р., від 05.01.18р., від 14.11.17р., від 10.11.17р., від 09.11.17р., від 06.11.17р., від 03.11.17р., від 20.10.17р., від 06.10.17р., від 29.09.17р., від 14.06.18р. №000044, від 26.05.18р. №001113, від 18.05.18р. №000036, від 27.04.18р. №000031, від 30.03.18р., від 27.02.18р. №000806, від 26.01.18р. №000401, від 12.01.18р. №0047000, від 02.01.18р., від 03.11.17р., від 10.10.17р. №504829, від 15.08.17р.

Таким чином, судом встановлено, що придбане у контрагентів деревне вугілля було використано позивачем у власній господарській діяльності, що свідчить про наявність у ТОВ «Мар-Соф» розумної ділової мети, а зокрема, отримання ним доходу внаслідок господарських операцій з придбання деревного вугілля у вітчизняних суб'єктів господарювання та подальшого експортування такого товару. Як вбачається з сторінки 38-39 Акту перевірки №2037/17-00-14-01/НОМЕР_2 податковим органом підтверджено здійснення таких експортних операцій, валютні розрахунки за якими наведені у додатку №1-ЗЕД до акту перевірки.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд також зазначає.

За приписами пункту 44.1. ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу, при цьому відповідно до ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

За положеннями пункту 6 П(С)БО «Витрати» 16 встановлено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Згідно з пунктом 7 П(С)БО «Витрати» 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Таким чином, право платника податку на витрати виникає в періоді отримання доходу від реалізації таких товарів, робіт, послуг за наявності підтвердження понесених витрат первинними документами, що складаються відповідно до вимог ведення бухгалтерського обліку та внаслідок зменшення власного капіталу, тобто зменшення активів або збільшенням зобов'язань, а витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що господарські операції для визначення витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З огляду на вищевказане, суд не погоджується з позицією відповідача щодо того, що відносини між позивачем та вищевказаними фізичними особами-підприємцями не опосередковувалися реальним рухом активів, а також те, що використання у господарській діяльності ТМЦ та реалізація деревного вугілля, ідентичного задекларованому, є свідченням набуття останнього платником податків у власність без наявності первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Перевіривши первинні документи, суд приходить до висновку, що вони оформлені відповідно до вимог Податкового кодексу України, Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

Судом не встановлено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність відомостей у яких встановлена судом, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського обліку. Факт реалізації товарів позивачем, транспортування, повна оплата підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами бухгалтерського обліку.

Під час розгляду справи відповідачем за правилами статті 77 КАС України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, не доведено неможливості проведення господарських операцій з поставки товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов'язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету України за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.

У ході розгляду справи відповідачем не доведений факт несумісності предмету правочину з напрямом господарської діяльності позивача та його контрагентів. Доказів того, що у спірних правовідносинах позивач та його контрагенти є пов'язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов'язань за спірними правочинами, або того, що вчинені правочини об'єктивно не були потрібні для організації господарської діяльності позивача, чи того, що господарські операції за спірними правочинами були відображені лише в документообігу, а фактично не відбувались і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, відповідач до суду не надав.

В акті перевірки відсутні достатні та належні докази нереальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

За приписами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в порядку ст.77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача обґрунтовані.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області, судові витрати на суму 31157,70 грн., сплачених згідно із платіжного доручення від 25.10.2018 №753 (т. 1 а.с. 2).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 12.10.2018.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАР-СОФ" (, вул. Чорновола, 70, м. Рівне, 33000) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023) судові витрати на суму 31157 (тридцять одна тисяча сто п'ятдесят сім) грн. 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12 лютого 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.