Справа № 804/10045/13-а
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 лютого 2019 року

Київ

справа №804/10045/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4480/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2013 (суддя - Голобутовський Р.З.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 (судді - Мельник В.В., Чепурнов Д.В., Туркіна Л.П.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Упаковка" (далі - ТОВ "Сервіс-Упаковка") до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ТОВ "Сервіс-Упаковка" звернулося до суду з позовом до ОДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення ОДПІ форми "Р" від 27.06.2013 № , яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 290`595,00 грн, в тому числі штрафні (фінансові) санкції - 96`865,00 грн.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що висновок контролюючого органу про заниження товариством податку на прибуток у сумі 193`730,00 грн, викладений в акті перевірки, є безпідставним оскільки у період з 01.10.2011 по 31.12.2012 згідно з абзацом "б" пункту 17 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі - ПК України) ТОВ "Сервіс-Упаковка" користувалось пільгою як підприємство легкої промисловості; строк позовної давності для міжнародних договорів становить 4 роки, тому кредиторська заборгованість по контракту з нерезидентом, яка виникла 23.02.2009, не є безнадійною заборгованістю.

Суди встановили, що податкове повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір, прийняте ОДПІ на підставі акта перевірки від 14.06.2013 № 129/222/33874312 про результати планової виїзної документальної перевірки ТОВ "Сервіс-Упаковка" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2012. Згідно з висновком цього акту товариство, крім іншого, порушило підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункт 17 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток за І - ІУ квартали 2012 року у сумі 193`730,00 грн. Такий висновок ОДПІ обґрунтований тим, що позивач безпідставно застосовував пільгу для підприємства легкої промисловості, оскільки вид діяльності товариства, який вказано у довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 23.01.2012 АБ №444615, - КВЕД-2010 13.92 "Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу" не відноситься до переліку пільгових видів діяльності, що передбачені в абзаці "б" пункту 17 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України (129`050,00 грн); товариство не включило до складу інших доходів ІІ кварталу 2012 року безнадійну кредиторську заборгованість у сумі 308`000,00 грн, яка виникла 31.03.2009 у межах договірних взаємовідносин (контракт від 25.11.2008 № 11/08) із нерезидентом Фірмою "Мелва Мотор ЛТД" (Маршалові острови) за поставлене обладнання (64`680,00 грн).

Суди також встановили, що основним видом діяльності товариства згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 13.11.2006 № 1864 за КВЕД-2005 є 17.54.0 "Виробництво текстильних виробів, не віднесених до інших угрупувань ", а згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 23.01.2012 АБ № 444615 за КВЕД-2010 - 13.92 "Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу". Товариство основний вид діяльності не змінювало, так як є виробничим підприємством, побудувало цех з виготовлення виробів з текстильних полімерних матеріалів.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 26.09.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2014, позов ТОВ "Сервіс-Упаковка" задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 27.06.2013 № .

Судове рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, вмотивоване тим, що визначальною обставиною для характеристики виду діяльності ТОВ "Сервіс-Упаковка" є її зміст, а не код класифікації, зазначений у КВЕД; придбання товариством поліпропілену та інших матеріалів і послуг, пов'язаних з виробництвом мішків, з метою подальшої їх реалізації кінцевому споживачу, є здійснювана ним господарська діяльність з метою отримання прибутку, яка не може залежати від зміни цифрового призначення основного виду діяльності за КВЕД, а є по суті обраним видом діяльності з моменту провадження такої господарської діяльності, оскільки усі операції зі здійснення господарської діяльності відображені у податкових деклараціях та первинних документах. Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку, що доводи ОДПІ щодо заниження товариством податку на прибуток шляхом використання пільги на підставі абзацу "б" пункту 17 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, оскільки згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 23.01.2012 АБ № 444615 КВЕД-2010 13.92 "Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу" (основний вид діяльності товарситва) не відноситься до переліку пільгових видів діяльності підприємств, є неправомірними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, ДПІ посилається на те, що суди не надали юридичну оцінку обставинам, які були покладені в основу висновків податкової перевірки, за наслідками якої було прийнято податкове повідомлення - рішення, з приводу правомірності якого виник спір.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 06.10.2014 № К/800/47088/14 відкрив касаційне провадження у цій справі.

Позивач не реалізував процесуальне право щодо подання заперечень проти касаційної скарги.

Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2106 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017, Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 04.02.2019 касаційну скаргу відповідача прийняв до провадження та призначив справу до касаційного розгляду у спрощеному провадженні без повідомленням сторін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з абзацом "б" пункту 17 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України, тимчасово, строком на 10 років, починаючи з 01.01.2011 звільняються від оподаткування прибуток, отриманий від основної діяльності підприємств легкої промисловості (група 17 - група 19 КВЕД ДК 009:2005), крім підприємств, які виробляють продукцію на давальницькій сировині.

При цьому на перехідний період до 1 січня 2012 року для підприємств легкої промисловості, які на час набрання чинності положеннями цього Кодексу мають укладені договори на виробництво продукції на давальницькій сировині, термін виконання яких закінчується протягом встановленого періоду, дозволяється застосовувати положення зазначеного пункту.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 "Про затвердження та скасування національних класифікаторів" затверджено національний класифікатор України, який набрав чинності з 01.01.2012.

Пунктом 1 зазначеного наказу на заміну ДК 009:2005 (КВЕД-2005) затверджено національний класифікатор України ДК 009:2010 "Класифікація видів економічної діяльності" з наданням чинності з 01.01.2012.

Чинність класифікатора ДК 009:2005, прийнятого наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005 № 375, згідно з наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457, враховуючи зміни, внесені наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 № 530, припинилась 31.12.2012.

Отже, ДК 009:2005 (КВЕД-2005) діяв впродовж 2012 року.

Відповідно до національного класифікатора України ДК 009:2005 "Класифікація видів економічної діяльності" за методологічними засадами, принципами побудови та призначенням КВЕД є статистичною класифікацією, створеною як інструментарій для систематизації та групування економічної та соціальної інформації у стандартний формат, який дає змогу обробляти та аналізувати значні обсяги інформації.

Основним призначенням КВЕД є визначення та кодування основного та другорядних видів економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб (статистичних одиниць), яке здійснюється органами державної статистики, та їх відображення у ЄДРПОУ.

Методологічними основами та поясненнями класифікації видів економічної діяльності, затвердженими наказом Держкомстату від 23.12.2011 № 396, рекомендовано до застосування таблицю відповідностей між позиціями статистичних класифікацій КВЕД-2005 та КВЕД-2010, яка розміщена на головній сторінці офіційного веб-сайту Держкомстату (www.ukrstat.gov.ua) на банері "Сервіс для визначення кодів видів економічної діяльності за КВЕД-2005 та КВЕД-2010", а усі матеріали, які стосуються розроблення та впровадження в статистичну діяльність КВЕД-2010, розміщено на банері "Проекти статистичних класифікацій". Згідно із зазначеною таблицею розділу 13 "Текстильне виробництво" (Секція С "Переробна промисловість") за ДК 009:2010, до якого включені групи 13.1, 13.2, 13.3, 13.9, відповідає розділ 17 "Текстильне виробництво" (Секція D "Переробна промисловість") за ДК 009:2005, до якого включені групи 17.1-17.7.

Отже, враховуючи встановлені судами обставини, що товариство не змінювало основний вид діяльності, яке відповідає позиції 17.54.0 групи 17.5 розділу 17 ДК 009:2005, та відповідність розділу 17 ДК 009:2005, чинність якого припинилась 31.12.2012, розділу 13 за ДК 009:2010, суди правильно зазначили, що висновки ОДПІ щодо заниження товариством податку на прибуток внаслідок використання пільги згідно з абзацом "б" пункту 17 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України є безпідставними.

Разом з тим, розв'язуючи спір, суди не надали правову оцінку встановленим обставинам щодо порушення товариством положень підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК України внаслідок невключення до складу інших доходів ІІ кварталу 2012 року безнадійної кредиторської заборгованості у сумі 308`000,00 грн, що призвело до заниження податку на прибуток за ІІ квартал 2012 року у сумі 64`680,00 грн, як складової загальної суми заниження податку на прибуток (193`730,00 грн), та скасували податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 27.06.2013 № повністю.

Принцип всебічності з'ясування обставин вимагає від суду надати правову оцінку кожному доводу, а у випадку неприйняття - навести відповідні аргументи.

Суди попередніх інстанцій під час вирішення спору наведеного принципу не дотрималися.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05.12.2006 у справі за позовом Закритого акціонерного товариства "Київський склотарний завод" до Державної податкової інспекції в Оболонському районі м. Києва про визнання недійсними рішень, висновок якого відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах, наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення..

Невстановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі судами попередніх інстанцій, а також, що суди не виокремили суму донарахувань, проведених ОДПІ внаслідок порушення позивачем положень підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК України, виключає можливість для висновку суду касаційної інстанції щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права при вирішенні даного спору.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з частиною другою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 349, 353, 355, 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2014 скасувати повністю і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду