Справа № 814/2113/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/2113/17

Категорія: 8.3 Головуючий в І інстанції: Птичкіна В.В. Дата ухвалення рішення 02.03.2018 р. Місце ухвалення: м. Миколаїв
П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Судді - доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

при секретарі - Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕОДОРА» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕОДОРА» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України з коригування показників податкової звітності Товариства, які призвели до перевищення податкових зобов'язань Товариства на 299 000 грн. та на суму пені;

- зобов'язати ДФС вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» щодо Товариства запис про дію від 19.09.2017 року за документом «override/03.2016» на суму 299 000 грн. та вилучити записи про нарахування пені;

- зобов'язати ДФС забезпечити реєстрацію податкових накладних Товариства датами їх подання для такої реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем було протиправно внесено до системи електронного адміністрування податку на додану вартість інформацію щодо загальної суми перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі, а саме, щодо завищення на суму 299 000 грн. Позивач зазначив, що зазначені дії відповідача призвели до порушення його прав та законних інтересів, оскільки такими діями було зменшено показник реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ (суму, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних), що позбавило товариство можливості здійснювати реєстрацію податкових накладних.

В подальшому, 02.11.2017 року, вже після відкриття провадження у справі, відповідач вніс до даних системи електронного адміністрування ПДВ інформацію про операцію «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку override/ 03.2016», сума «-» 299 000 грн., а також інформацію про операцію «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку override/ 03.2016», сума 598 000 грн.

У зв'язку з чим, показник реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ (суму, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) було зменшено саме на 598 000 грн.

Не погоджуючись вказаними діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Заперечуючи проти позовних вимог, ДФС України посилалась на те, що відповідно до ст. 2001.13 Податкового кодексу України платник податків має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за встановленою цією статтею формулою. При цьому, одним із складових цієї формули є показник (??Перевищ). Показник (?Перевищ) розраховується автоматично після прийняття звітності від платника податку та при реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН із запізненням. Відповідач зазначив, що вказаний показник (?Перевищ) виник у позивача на підставі ним же поданої податкової звітності, а тому в даному випадку відсутні підстави вважати дії ДФС України протиправними.

Так, відповідач посилався на те, що (?Перевищ) за березень 2016 року (override/03.2016) виникло у товариства у зв'язку з тим, що позивач 11.03.2016 року зареєстрував розрахунок коригування № 1 на зменшення податкових зобов'язань в сумі 598 000 грн., який не знайшов свого відображення в податковій звітності за березень 2016 року.

Відповідач також вважав безпідставними вимоги позивача про зобов'язання зареєструвати податкові накладні та вважає, що їх задоволення призведе до порушення з боку суду принципу розподілу влади, оскільки повноваження податкового органу з питання прийняття електронних податкових документів є дискреційними. Відповідач вважав, що на час розгляду справи не можливо встановити, чи мав контролюючий орган підстави для прийняття таких податкових накладних.

Відносно вилучення інформації з із ІС «Податковий блок» відповідач зазначив, що дії контролюючого органу щодо внесення до цієї системи змін показників податкової звітності не породжують правових наслідків для платників податку та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі з метою здійснення податкового контролю.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року позов ТОВ «ТЕОДОРА» задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо внесення до даних системи електронного адміністрування ПДВ інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕОДОРА»: «Загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі; сума 299 000,00; реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни «override/03.2016»; дата реєстрації 19.09.2017», а також інформації: «Загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі; сума 598 000,00; реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни «override/03.2016»; дата реєстрації 02.11.2017».

Зобов'язано Державну фіскальну службу України вилучити з даних системи електронного адміністрування ПДВ інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕОДОРА»: «Загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі; сума 299 000,00; реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни «override/03.2016»; дата реєстрації 19.09.2017», а також інформацію: «Загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі; сума 598 000,00; реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни «override/03.2016»; дата реєстрації 02.11.2017».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин по справи, неправильне застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення справи.

Апелянт зазначив про те, що система електронного адміністрування ПДВ працює виключно в автоматичному режимі та на підстав алгоритмів, розроблених відповідно до ст. 2001 Податкового кодексу України і не допускає ручного втручання в її роботу.

ДФС України зазначила, що показник ?Перевищ було розраховано у зв'язку з тим, що податкова декларація позивача за березень 2016 року не містить інформації щодо розрахунку коригування на суму 598 000 грн., яка відображена у розрахунку корегування № 1 від 10.03.2016 року. Зважаючи на зазначене у податковій декларації позивача з ПДВ за березень 2016 року зазначено загальну суму податкових зобов'язань (рядок 9) - «+299 000 грн.», тоді як із урахування розрахунку корегування позивача № 1 від 10.03.2016 року мало бути зазначено «-299 000 грн.». Таким чином, показник ?Перевищ у ТОВ «ТЕОДОРА» за березень 2016 року склав 598 000 грн.

Щодо обставин, що призвели до змін показника ?Перевищ саме 02.11.2017 року, відповідач зазначив, що це відбулось у зв'язку доопрацюванням програмного забезпечення системи електронного адміністрування ПДВ в частині обрахунку цього показника за кожний звітний період окремо (на підставі внесених змін до ПК України), та у зв'язку з великою завантаженістю системи.

Крім того, апелянт зазначив, що задоволення судом першої інстанції позовних вимог в частині зобов'язання ДФС України вилучити з даних системи електронного адміністрування ПДВ інформацію про загальну суму перевищення у розмірі 299 000 грн. є необґрунтованими, оскільки відповідачем було самостійно додано цей показник, а потім його ж віднято, тобто відповідачем було самостійно виправлено допущену помилку, що в підсумку жодним чином не вплинуло на права та обов'язки позивача. В свою чергу, видалення показника 299 000 грн. та залишення показника «-299 000 грн.» призведе до безпідставної зміни показників ТОВ «ТЕОДОРА» в системі електронного адміністрування ПДВ, а саме, збільшення суми, на яку товариство матиме право зареєструвати податкові накладні на 299 000 грн.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову ТОВ «ТЕОДОРА» відмовити.

З огляду на те, що товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕОДОРА» не подавалась апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, згідно ст. 308 КАС України, перегляд даної справи в апеляційному порядку здійснюється в межах вимог апеляційної скарги Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з Витягом щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ (надалі - Витяг) № 11301539 від 11.10.2017 року, показник ?Накл мав значення 51 921 грн.

19.09.2017 року податковим органом було відображено в системі електронного адміністрування ПДВ операцію «override/03.2016» на суму 299 000 грн., у зв'язку з чим показник суми, на яку позивач мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних набув від'ємного значення «-» 245 973,38 грн. (а.с. 12, 119).

02.11.2017 року в системі електронного адміністрування ПДВ було відображені дві операції:

1. «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку override/03.2016», сума операції «-» 299 000 грн.;

2. «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку override/03.2016», сума операції 598000 грн. (а.с. 119).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що перша операція від 02.11.2017 року на суму «-» 299 000 грн. знівелювала операцію від 19.09.2017 року на суму 299 000 грн..

Проте, друга операція на суму 598 000 грн. призвела до збільшення показника ?Перевищ (Витяг від 06.11.2017 року), у зв'язку з чим сума, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН набула від'ємного значення, а саме: «- 544 973,38 грн.» (а.с. 42).

Судом першої інстанції з пояснень відповідача встановлено, що операція 19.09.2017 року на суму 299 000 грн. була помилковою, тому була виправлена 02.11.2017 року. Зазначене підтверджено Державною фіскальною службою України в поданій апеляційній скарзі.

Позивач посилався на те, що дії ДФС України щодо реєстрації збільшення показника ?Перевищ на 598 000 грн., у зв'язку з чим було зменшено суму, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН призвели до позбавлення його права на реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. У підтвердження цього позивач надав копії квитанції про неприйняття до реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 24.10.2017 № 2 (а.с. 44), податкової накладної від 09.10.2017 № 1 та квитанції про неприйняття цієї накладної до реєстрації в ЄРПН (а.с. 100-101).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджено наявність позитивної різниці між сумою податкових зобов'язань у декларації позивача та сумою податку за зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування, а відповідач не надав пояснень щодо того, які обставини призвели до зміни показника ?Перевищ саме 19.09.2017 року та 02.11.2017 року, та відповідного правового обґрунтування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 2001 Податкового кодексу України регулюється питання електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, згідно п. 2001.1 ст. 2001 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2001.3 ст. 2001 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою:

УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ.

При цьому, УПеревищ - це загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що перевищення - це позитивна різниця між сумою податкових зобов'язань, зазначених у податкових деклараціях, та сумою податку, зазначеною у зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних (розрахунках коригування).

При цьому, збільшення значення показника ?Перевищ зменшує значення показника ?Накл, тобто суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

З матеріалів справи встановлено, що у податковій декларації з ПДВ за лютий 2016 року ТОВ «Теодора» задекларувало податкові зобов'язання з ПДВ на суму 856 000 грн. (рядки 1.1, 9 декларації), які виникли у зв'язку з постачанням товарів товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна виробнича фірма «Промсервіс» (податковий номер 31) (а.с. 104-105).

Вказаний показник було сформовано на підставі податкових накладних від 29.02.2016 року № 1 на суму598 000 грн. та № 2 на суму 258 000 грн. (а.с.108-109, 111-112).

У податковій декларації з ПДВ за березень 2016 року ТОВ «Теодора» задекларувало податкові зобов'язання з ПДВ на суму 299 000 грн. (рядки 1.1, 9 декларації), які також виникли у зв'язку з постачанням товарів товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна виробнича фірма «Промсервіс» (податковий номер 31) (а.с. 113-114).

Податкові зобов'язання за березень 2016 року були відображені на підставі податкової накладної від 29.03.2016 року № 1 на суму 299 000 грн. (а.с.116-117).

З матеріалів справи також вбачається, що 10.03.2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «Теодора» було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 09.02.2016 року № 1, виписану товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-технічна виробнича фірма «Промсервіс» на суму ПДВ - 598 000 грн. (а.с. 125-128).

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

У підтвердження реєстрації податкової накладної від 09.02.2016 року № 1 на суму ПДВ - 598 000 грн. позивачем було надано квитанцію № 1 від 10.03.2016 року.

Крім того, реєстрація податкової накладної від 09.02.2016 року № 1 в ЄРПН саме 10.03.2016 року підтверджується наданою позивачем інформацією про операції в системі електронного адміністрування ПДВ (а.с. 122).

При цьому, 11.03.2016 року позивачем було зареєстровано в ЄРПН розрахунок коригування від 10.03.2016 року № 1 до податкової накладної від 09.02.2016 року № 1, яким Товариство зменшило суму податкового зобов'язання на 598 000 грн. (а.с. 71-74).

Дату реєстрації вказаного розрахунку в ЄРПН також підтверджено наданою позивачем інформацією про операції в системі електронного адміністрування ПДВ (а.с. 122).

На вимогу суду апеляційної інстанції відповідачем були надані докази реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 1 від 09.02.2016 року на суму ПДВ - 598 000 грн., а також розрахунку коригування від 10.03.2016 року № 1 до податкової накладної від 09.02.2016 року № 1, зокрема, відповідачем надані копії квитанцій № 1 про прийняття та реєстрацію вказаних документів.

Тобто позивачем 10.03.2016 року зареєстровано податкову накладну від 09.02.2016 року № 1 на суму ПДВ 598 000 грн., та наступного ж дня (11.03.2016 року) зареєстровано розрахунок коригування до вказаної податкової накладної, яким зменшено ПДВ на цю ж суму - 598 000 грн. (причина коригування - повернення товару).

З огляду на те, що податкова накладна від 09.02.2016 року № 1 на суму ПДВ 598 000 грн. не була врахована ані в декларації з ПДВ за лютий 2016 року, ані в декларації з ПДВ за березень 2016 року, вказані дії позивача у сукупності (а саме: реєстрація податкової накладної та згодом реєстрація розрахунку коригування вказаної податкової накладної), не спричинили зміни показників у податковій звітності позивача, а також не вплинули на показники суми податку, зазначеної у зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних.

Таким чином, реєстрація в ЄРПН розрахунку коригування від 10.03.2016 року № 1 не призвела до виникнення перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач допустив відображення в СЕА некоректної інформації, що призвело до безпідставного зменшення показника ?Накл 19.09.2017 року на 299 000 грн. та 02.11.2017 року на 598 000 грн.

Колегія суддів вважає, що дії ДФС України щодо внесення 19.09.2017 року та 02.11.2017 року до системи електронного адміністрування ПДВ інформації про перевищення Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕОДОРА» загальної суми податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, над сумою податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі на 299 000 грн., а також на 598 000 грн. є неправомірними.

В свою чергу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог для ефективного захисту прав та інтересів позивача. З огляду на встановлення незаконності та необґрунтованості операції щодо реєстрації ДФС України перевищення позивачем податкових зобов'язань зазначених ним у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку над сумою податку, зазначеною у складених ним податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність захисту прав позивач шляхом зобов'язання ДФС вилучити з даних системи електронного адміністрування ПДВ інформації про операцію від 02.11.2017 року «override/03.2016».

Однак, колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для зобов'язання відповідача вилучити з даних системи електронного адміністрування ПДВ інформації про операцію від 19.09.2017 року «override/03.2016» на суму 299 000 грн., з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено, що таке вилучення вже здійснено податковим органом самостійно 02.11.2017 року, зокрема, в системі електронного адміністрування ПДВ було відображено операцію: «Реєстрація перевищення ПЗ над сумою податку override/03.2016», сума операції «-» 299 000 грн.

Позивачем не надано доказів того, що наявність за період з 19.09.2017 року по 02.11.2017 року у системі електронного адміністрування ПДВ інформації призвела до негативних наслідків для товариства.

Таким чином, відповідач фактично самостійно усунув виявлені порушення, а тому в даному випадку права та інтереси позивача не потребують додаткового захисту, шляхом повторного зобов'язанні відповідача здійснити таке вилучення.

Крім того, колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зобов'язання в судовому порядку відповідача вилучити з даних системи електронного адміністрування ПДВ інформації про операцію від 19.09.2017 року «override/03.2016» на суму 299 000 грн. призведе до спотворення показників ТОВ «ТЕОДОРА» в системі електронного адміністрування ПДВ, а саме - збільшення суми, на яку товариство матиме право зареєструвати податкові накладні на 299 000 грн.

Що стосується вимог ТОВ «ТЕОДОРА» про зобов'язання ДФС вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» записи про нарахування пені, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пояснень представника ДФС, наданого на виконання ухвали П'ятого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 року про витребування доказів, товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕОДОРА», за наслідками проведеної 04.07.2017 року камеральної перевірки було нараховано штрафну (фінансову) санкцію згідно податкового повідомлення-рішення від 24.07.2017 року № . Апелянт зазначив, що вказана сума узгодженого грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням від 24.07.2017 року в індивідуальній картці платника податків 10.08.2017 року набула статусу податкового боргу.

Крім того, відповідно до ст. 129 ПК України, у зв'язку з несплатою ТОВ «ТЕОДОРА» сум узгоджених податкових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням від 24.07.2017 року, позивачу була нарахована пеня у розмірі 417,78 грн., яка також відображена в індивідуальній картці платника ПДВ.

За наслідками судового оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, 25.09.2017 року суму штрафної санкції, нарахованої за таким податковим повідомленням-рішенням, було вилучено з обліку в індивідуальній картці платника податку на додану вартість.

Відповідач повідомив, що відомості про нарахування позивачу пені на суму 417,78 грн. підлягають вилученню із індивідуальної картки платника ПДВ у зв'язку із судом оскарженням податкового повідомлення-рішення від 24.07.2017 року № .

Також апелянт повідомив, що нормами Податкового кодексу України та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» не передбачено нарахування пені в системі електронного адміністрування у зв'язку з наявністю у платника ?Перевищ. Наявність зазначеного показника впливає лише на суму реєстраційного ліміту та можливість реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Враховуючи зазначені пояснення представника ДФС, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ТОВ «ТЕОДОРА» про зобов'язання ДФС вилучити з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» записи про нарахування пені, з огляду на те, що вказана пеня була нарахована у зв'язку з несплатою позивачем податкових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням від 24.07.2017 року, яке ним оскаржується в судовому порядку (справа № 814/1606/17).

Предметом розгляду даної адміністративної справи є правомірність дій Державної фіскальної служби України щодо внесення до даних системи електронного адміністрування ПДВ інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕОДОРА» про перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі. Зазначені дії відповідача безпосередньо не впливають на нарахування пені. Крім того, дії відповідача по нарахуванню пені не є предметом оскарження у даній адміністративній справі, а тому не є предметом її розгляду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України рішення суду підлягає зміні шляхом зміни його резолютивної частини.

Керуючись ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року змінити, шляхом виключення абзацу четвертого цього рішення, а саме: «Зобов'язати Державну фіскальну службу України вилучити з даних системи електронного адміністрування ПДВ інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕОДОРА» (податковий номер 39452247, індивідуальний податковий номер 33): «Загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником податку у поданих контролюючому органу податкових деклараціях з податку, суми податку, зазначеної у складених таким платником податкових накладних, зареєстрованих у Реєстрі; сума 299 000,00; реєстраційний номер документу, відповідно до якого відбулися останні зміни «override/03.2016»; дата реєстрації 19.09.2017» з тексту резолютивної частини.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 11.02.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька